1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2809/24 1-кс/335/1123/2024
21 березня 2024 року м. Запоріжжя
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, організованою групою.
З метою забезпечення подальшої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно зазначене у клопотанні, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на належне підозрюваному майно.
Слідчий клопотання підтримав, про що надав відповідну заяву.
Розглянувши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
07.03.2024 було складено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, за викладених у ньому обставин.
Відповідно до відомостей з реєстраційної картки ТЗ, встановлено, що ОСОБА_5 , на праві власності, належить автомобіль марки RENAULT MEGANE 2011 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
При цьому, відповідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів, що накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить у подальшому конфіскацію майна, як виду покарання, оскільки санкція ч. 5 ст. 191 КК України, передбачає покарання з конфіскацією майна.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області про арешт майна, підлягає задоволенню, оскільки наявні правові підстави для арешту майна, передбачені ст.ст. 170, 173 КПК України, та зазначене у клопотанні майно належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме та рухоме майно:
- житловий будинок, загальною площею 65 кв. метрів, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- автомобіль марки RENAULT MEGANE 2011 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_6 , власником яких є підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1