Справа № 1-кс/593/103/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2024 р. м. Бережани

Слідчий суддя Бережанського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника СВ відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Бережани клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, солдата військової частини НОМЕР_1 , не депутата, раніше не судимого,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 . Згідно матеріалів клопотання вбачається, що13.04.2024 в ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , про те, що 13.04.2024 близько 20:20 год неподалік АЗС «Вог» за адресою вул.Тернопільська 9 м.Бережани, знайомий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , предметом схожим на ніж наніс йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини, перитоніт.

Відомості по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0000093 від 13.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

13 квітня 2024 року близько 20 год 20 хв точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебував у дворі будинку АДРЕСА_4 де на ґрунті особистої неприязні у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 кухонним ножем, якого він мав при собі.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , знаючи, що життя та здоров`я людини є найвищою цінністю, а протиправне посягання на них має наслідком кримінально-карної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, наніс один удар кухонним ножем у черевну порожнину ОСОБА_8 спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, у виді проникаючого поранення черевної порожнини з пораненням петель тонкого кишківника, розлитий серезно-фібринозний перитоніт І фаза.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України 13 квітня 2024 року затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, солдата військової частини НОМЕР_1 , не депутата, раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. ОСОБА_5 14 квітня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та заступник начальника СВ відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 просять клопотання задоволити та взяти під варту підозрюваного, оскільки існують ризики, що він буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечують стосовно запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили суд застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши в судовому засіданні думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 , кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-повідомленням від 13.04.2024 року № 1949 ОСОБА_8 , про те, що біля АЗС ВОГ відносно відома особа нанесла йому тілесні ушкодження предметом схожим на ніж;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.04.2024 року;

-протоколом огляду місця події від 14 квітня 2024 року, а саме території прилеглої до житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено предмет схожий на ніж та сліди папілярних узорів пальців рук;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.04.2024 року, згідно якого ОСОБА_5 в ході словесного конфлікту наніс йому один удар кухонним ножем в область живота, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження;

-довідкою з КНП Бережанська ЦМЛ Бережанської міської ради від 14.04.2024 року, згідно якої ОСОБА_8 13.04.2024 року поступив в КНП із діагнозом проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пораненням петель тонкого кишківника, розлитий серозно фібринозний перитоніт 1 фаза;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.04.2024 року, згідно якого вона розпивала спиртні напої разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . В ході розпиття із підїзду спочатку вийшов ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 вийшов за ним. Через декілька хвилин ОСОБА_5 повернувся і повідомив, що ОСОБА_8 вже не повернеться. За декілька хвилин до підїзду зайшли працівники поліції, яким ОСОБА_5 зізнався, що зарізав ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.04.2024 року, згідно якого вона розпивала спиртні напої разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . В ході розпиття із підїзду спочатку вийшов ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 вийшов за ним. Через декілька хвилин ОСОБА_5 повернувся і повідомив, що ОСОБА_8 вже не повернеться. За декілька хвилин до підїзду зайшли працівники поліції, яким ОСОБА_5 зізнався, що зарізав ОСОБА_8 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.04.2024 року;

-повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 14 квітня 2024 року;

-Протоколом допиту пвідозрюваного ОСОБА_5 від 14.04.2024 року.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування

ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного ОСОБА_5 вдалось дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності здійснення позапроцесуальних дій зазначеною особою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 немає соціально-сталих зв`язків, оскільки офіційно не працевлаштований, на утриманні дітей чи утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього будь-яких соціальних зв`язків в суспільстві, не кажучи вже про їх міцність, а також те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може у будь-який час та спосіб переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а саме: покинуте своє місце проживання.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). Даний ризик підтверджується тим, що станом на теперішній час органом досудового розслідування вживаються заходи спрямовані на з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, внаслідок якого спричинено тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 , а тому перебуваючи на волі підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім цього, з моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме 13 квітня 2024 року пройшло лише два дні та органом досудового розслідування вживаються заходи спрямовані на встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема встановлення можливих свідків (очевидців) вказаного кримінального правопорушення, речових доказів та інше.

Незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, у будь-який спосіб може впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, у тому числі шляхом погроз або їх підкупу, в замін на дачу ними неповних або неправдивих показів чи їх зміни у даному кримінальному провадженні, що є важливим для досудового розслідування, так як останній обізнаний із їх анкетними даними та адресою місця проживання останніх. Також об`єктивним є ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

У даній справі ризик впливу на свідків існує, так-як кримінальне провадження перебуває на етапі досудового розслідування. Момент безпосереднього отримання судом свідчень від свідків і потерпілого та дослідження їх судом ще не настав.

Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України) вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. З рахуванням вище викладеного існують підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищезазначені обставини та наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

- застосування застави щодо ОСОБА_5 не є можливим, оскільки останній ніде не працює, немає постійного джерела доходу, і перебуваючи на волі він усвідомлюючи міру покарання за вчинений злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення;

- застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_5 не є можливим, оскільки останній перебуваючи на волі він усвідомлюючи міру покарання за вчинений злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення;

- застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_5 не є можливим, оскільки останній перебуваючи на волі та усвідомлюючи міру покарання за вчинений злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбаченого законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Більш м`який запобіжних захід буде неспроможний їх нівелювати, а тому його застосування є недоцільним.

У відповідності до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого.

Таким чином, вищезазначені ризики у комплексі свідчать про виправданість застосування до ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бєлозоров проти Росії та України", визначено, що «тяжкість обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження».

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

Крім цього, враховуючи зазначені обставини, а також відповідно до

п. 1, 2 ч. 4 ст.183 КПК України з врахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням фізичного насильства, а тому є підстави не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Проаналізувавши та оцінивши наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченогоч. 1 ст. 121 КК України та обрання йому менш суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою не усуне ризиків передбачених ст.177 КПК України та не забезпечить належної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132,176 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, солдата військової частини НОМЕР_1 , не депутата, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 12 червня 2024 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить шістдесят діб і закінчується о 21 год. 50 хв. 12 червня 2024 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1