Справа №573/17/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/387/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2023 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

До Зарічного районного суду м. Суми надійшла заява засудженого ОСОБА_7 , в якій останній просив переглянути вирок Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2004 року, яким він був засуджений за ст.ст. 94, 93 п. «з», 123 ч.1, 42 ч.1 КК України 1960 року та ст.ст. 129 ч.1, 185 ч.2, 201 ч.1 та 263 ч.1 КК України 2001 року до довічного позбавлення волі. Свої вимоги ОСОБА_7 мотивував тим, що вирок є незаконним та необґрунтованим, судом невірно оцінені докази, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема на протоколі оголошення про закінчення досудового слідства відсутній його підпис та підпис захисника, чим порушено його право на захист, у показах допитаних потерпілих та свідків є розбіжності однак перехресний допит не був проведений, покази потерпілих не відповідають іншим письмовим доказам у кримінальному провадженні, не проведено відтворення обстановки та обставин події за його участю, було підроблено висновок експерта, він фізично не міг здійснити постріл у потерпілого, оскільки не має відповідно зросту, не встановлено мотиви злочину шляхом проведення психолого-психіатричної експертизи, проведені у кримінальному провадженні експертизи мають суттєву розбіжність, не допитані експерти в судовому засіданні, безпідставно судом застосована кваліфікуюча ознака, під час здійснювання судового розгляду не застосовувався технічний запис, всі зібрані докази є недопустимими. Нововиявленою обставиною також вважав рішення Конституційного Суду України за № 6-р(ІІ)/2021 від 16.09.2021, яким визнано неконституційними ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 82 КК України. Крім того в доповненні до заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами від 26.10.2022 зазначено, що нововиявленою обставиною є також лист № 1048/05.19/19/9 від 17.05.2019 з ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідь Державного науково-дослідного криміналістичного центру від 29.05.2019 року № 19/82-12183-45/Ц, з яких вбачається, що відстріляна куля калібру 7,62 крім револьвера Наган могла бути відстріляна і з іншої зброї. У зв`язку з цим, просив скасувати вирок Апеляційного суду Сумської області від 28.12.2004 року та винести інше рішення, яким замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі, визначене ч.2 ст.63 КК України, звільнити його з під варти в залі суду у зв`язку з фактичним відбуттям максимально можливого строку позбавлення волі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2023 року заяву засудженого ОСОБА_7 було залишено без задоволення, оскільки на думку суду заявником та його захисником не наведено обставин в контексті ст. 459 КПК України, які самі по собі або в сукупності з раніше дослідженими обставинами доводять неправильність зазначених судових рішень.

Не погодившись з таким судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

В своїй апеляційній скарзі засуджений просив ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2023 року скасувати, а матеріали справи повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просила вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2004 року.

Вимоги поданої апеляційної скарги засуджений обґрунтовував тим, що він оспорював самі обставини судового рішення та клопотав на проведенні допиту свідків, свідчення яких мали істотне значення для вирішення справи, зокрема свідка ОСОБА_10 , про існування якого не було відомо. Також інші докази, які суд першої інстанції повинен був дослідити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 посилалась на те, що при винесенні вироку апеляційним судом встановлено знаряддя вбивства револьвер 1985 р. лише на підставі даних Довідника та показів свідків, які не були експертами по зброї:

- Покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про наявність револьвера у ОСОБА_7 , без уточнення до якої системи відноситься ця зброя, без будь-яких значущих деталей, які б свідчили, що це револьвер 1895 року, а не інший вид зброї;

- Висновки судово-балістичної експертизи, куль, які вилучені з місця пригоди, якими встановлено за допомогою довідника, що кулі 7,62 мм калібру належать до револьверу системи Наган 1895 року.

Вказувала, що після винесення вироку від 24 грудня 2004 року виявлені обставини не були відомі суду, що могло суттєво вплинути на прийняття судового рішення, а саме: для стрільби з мисливської рушниці 16 калібру можуть бути використані кулі калібру 7,62 мм, а така мисливська рушниця була виявлена на місці пригоди, проте балістична експертиза щодо неї не проведена та не з`ясовано щодо можливості здійснення пострілів кулями калібру 7,62 мм.

Зазначала, що сторона захисту вказала на обставини, які не були відомі суду та заявнику, а саме те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 могли вбити з мисливської рушниці, а ці обставини не були відомі під час розгляду кримінальної справи. Проте, колегія суддів Зарічного районного суду м. Суми ці обставини не взяла до уваги, вказавши, що можливість здійснення відстрілу кулями 6,72 мм з мисливської рушниці не ставить під сумнів встановлені судом обставини під час ухвалення вироку, разом з тим, ці обставини не досліджувались судом, який постановив вирок.

Крім того, 13 лютого 2024 року на адресу апеляційного суду надійшли доповнення до основної апеляційної скарги ОСОБА_7 , в яких він просив скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2023 року, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд судом першої інстанції.

ОСОБА_7 зазначав, що під час його затримання, в процесі досудового слідства, огляду місця події, проведення обшуків, ніякої зброї знайдено не було, але Апеляційний суд Сумської області дійшов висновку про використання саме револьверу системи Наган на підставі показів ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , спеціаліста Клімашевського, крім цього жодних експертиз не проводилось. На думку апелянта вищевказані обставини в контексті ст..459 КПК України є нововиявленими обставинами, які не були відомі суду та йому.

Вказував, що за його заявами про вчинення кримінального правопорушення відкриті кримінальні провадження та проводиться досудове розслідування відносно потерпілої ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_17 та експерта ОСОБА_18 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , експерта ОСОБА_19 , експерта Клімашевського.

Також зазначав, що судом не було вжито заходів щодо свідка ОСОБА_20 , оскільки існування вказаного свідка не було відомо ні йому, ні суду на час винесення вироку.

Вказував, що судом не були викликані та допитані свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , покази яких не досліджувались та не перевірялись.

На думку апелянта, він не вимагав повторно розглядати справу, а звернувся з тими обставинами, які не були відомі суду та не були досліджені.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію заявника ОСОБА_7 , який заявив відвід складу суду та прокурору, після чого покинув судове засідання, його захисника адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала вимоги поданих апеляційних скарг, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.1ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, згідно з ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, 3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути, 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Положеннями п.4 ч.2 ст.462 КПК України передбачено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Системне тлумачення норм статей 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зокрема, відповідно ч. 2 ст. 459 КПК, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Із змісту зазначеної норми слідує, що нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Крім того, Верховний Суд у ряді справ № 754/4860/14-к, № 423/1623/15-к, № 583/2535/17 висловив своє бачення щодо нововиявлених обставин, а саме це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Тобто необхідна наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ (зокрема, у справі «Желтяков проти України»), який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Таким чином, нововиявлені обставини, це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності, чого в даному випадку встановлено не було.

Обґрунтовуючи свою заяву, засуджений ОСОБА_7 посилався на те, що вирок Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2004 року, яким він був засуджений за ст.ст. 94, 93 п. «з», 123 ч.1, 42 ч.1 КК України 1960 року та ст.ст. 129 ч.1, 185 ч.2, 201 ч.1 та 263 ч.1 КК України 2001 року до довічного позбавлення волі, є незаконним та необґрунтованим, а саме, що на протоколі оголошення про закінчення досудового слідства відсутній його підпис та підпис захисника, чим порушено його право на захист, у показах допитаних потерпілих та свідків є розбіжності однак перехресний допит не був проведений, покази потерпілих не відповідають іншим письмовим доказам у кримінальному провадженні, не проведено відтворення обстановки та обставин події за його участю, було підроблено висновок експерта, він фізично не міг здійснити постріл у потерпілого, оскільки не має відповідно зросту, не встановлено мотиви злочину шляхом проведення психолого-психіатричної експертизи, проведені у кримінальному провадженні експертизи мають суттєву розбіжність, не допитані експерти в судовому засіданні, безпідставно судом застосована кваліфікуюча ознака, під час здійснювання судового розгляду не застосовувався технічний запис, всі зібрані докази є недопустимими.

Саме, у зв`язку з вищезазначеним, засуджений і просив переглянути вирок Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2004 року за нововиявленими обставинами, скасувати його та винести інше рішення, яким замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі, визначене ч.2 ст.63 КК України, звільнити його з під варти в залі суду у зв`язку з фактичним відбуттям максимально можливого строку позбавлення волі.

Перевіряючи обґрунтованість поданої засудженим заяви, судом першої інстанції було встановлено, що вироком Апеляційного суду Сумської обл. від 28 грудня 2004 року ОСОБА_7 був засуджений за ст.ст. 93 п. «з», 94, 123 ч.1 КК України 1960р., а також за ст.ст. 129 ч.1, 185 ч.2, 201 ч.1 та 263 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі.

Крім того, судом було враховано, що зазначені ОСОБА_7 докази, на які він посилався як на недопустимі та не погоджувався з їх оцінкою, були предметом дослідження в судовому засіданні та їм надана оцінка у вироку суду.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що доказів засудження свідків, які були допитані у кримінальному провадженні, за надання завідомо неправдивих показів, заявником не надано.

Саме з врахуванням зазначеного, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що фактично заявник не згоден з рішенням суду та відмовив у задоволенні поданої останнім заяви, за наявності того, що заявником та його захисником не наведено обставин в контексті ст. 459 КПК України, які самі по собі або в сукупності з раніше дослідженими обставинами доводять неправильність зазначених судових рішень.

Що стосується доводів апелянта про те, що під час його затримання, в процесі досудового слідства, огляду місця події, проведення обшуків, ніякої зброї знайдено не було, але Апеляційний суд Сумської області дійшов висновку про використання саме револьверу системи Наган на підставі показів ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , спеціаліста Клімашевського, крім цього жодних експертиз не проводилось, то їх колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки на стадії досудового розслідування стороні захисту відкривалися матеріали кримінального провадження, а під час тривалого судового розгляду в судах сторонам надавалася можливість подати свої докази, за клопотанням дослідити інші докази, заявляти клопотання.

Колегія суддів зазначає, що наявність кримінальних проваджень відносно потерпілої ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_17 та експерта ОСОБА_18 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , експерта ОСОБА_19 , експерта Клімашевського, ще не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 459 КПК України, оскільки, обставини передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили.

Щодо доводів засудженого ОСОБА_7 та його захисника про те, що при винесенні вироку апеляційним судом встановлено знаряддя вбивства револьвер 1985 р. лише на підставі даних Довідника та показів свідків, то їх колегія суддів вважати обґрунтованими не може, оскільки факт використання ОСОБА_7 револьвера Наган підтверджується сукупністю доказів, які досліджувались судом при винесенні вироку.

Що стосується доводів апелянта допит свідка ОСОБА_20 , оскільки існування вказаного свідка не було відомо ні йому, ні суду на час винесення вироку, то їх колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки заявник не повідомив про джерело отримання відомостей про вказаного свідка та не навів переконливих аргументів, що пояснення даного свідка можуть вплинути на судове рішення.

Інших доводів, які в свідчили про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, апелянтом не наведено і таких обставин колегією суддів під час апеляційного перегляду вказаного судового рішення не встановлено.

З врахуванням вищезазначеного, колегія дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції, якою заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого та захисника - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2023 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , в той же строк з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4