ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2611/23 Номер провадження 11-кп/814/1376/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої застосовані

примусові заходи медичного

характеру ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника КП «Обласний

заклад з надання психіатричної

допомоги ПОР» ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» провадження за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю І групи,

продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відмовлено в задоволенні заяви законного представника ОСОБА_8 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Приймаючи вказане рішення, суд врахував висновок комісії лікарів-психіатрів КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» № 968/06-11 від 30.01.2024, а також нестійкий психічний стан пацієнта, відсутність критики до скоєного протиправного діяння та свого стану та висновки комісії психіатричного огляду, відповідно до яких ОСОБА_7 на даний час являє собою суспільну небезпеку та потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 та відмовити у задоволенні заяві лікаря- ОСОБА_11 про продовження застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що вона постійно відвідувала сина та зрозуміла, що перебування в психіатричному закладі його фактично знищує та він постійно просить забрати його додому.

Вказує, що психічний стан здоров`я ОСОБА_7 значно покращився та на теперішній час суспільної небезпеки для себе та оточуючих він не виявляє.

Зазначає, що місцевим судом було повідомлено КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР», що вона звернулася з заявою про припинення примусового лікування щодо ОСОБА_7 і тільки після отриманого повідомлення, з порушенням строків (кожні 6 місяців) 31.01.2024 лікар- психіатр звернулася до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Вказує, що заява лікаря - ОСОБА_11 не підтверджена конкретними критеріями того, що ОСОБА_7 являє собою суспільну небезпеку на теперішній час.

Посилається, що лікар не підтвердила якими доказами чи обставинами підтверджується, що стан ОСОБА_7 такий, що є підстави для його подальшого тримання в лікарні та що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих.

Вказує, що відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо ОСОБА_7 № 968/06-11 від 30.01.2024, також відсутні конкретні висновки що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції законний представник ОСОБА_8 , особа, щодо якої застосовані примусові медичні заходи ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити. Прокурор та представник закладу охорони здоров`я просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

З матеріалів провадження видно, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.10.2023 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000318 від 01.03.2023, стосовно ОСОБА_7 , який вчинив діяння, що мало ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме: ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.1 ст.301 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

ОСОБА_7 знаходиться на лікуванні у КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» з 14 грудня 2023 року і по теперішній час. Діагноз: шизофренія, інший тип, параноїдний синдром при загостренні хвороби, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості по психопатоподібному типу у особи з легкою розумовою відсталістю, низьким рівнем адаптивних ресурсів особистості, стадія активного процесу.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.02.2024 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що заява про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 подана до суду 31.01.2024, тобто до спливу 6-місячного строку, та уповноваженою особою - лікарем-психіатром ОСОБА_10 , яка є представником КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР», разом з висновком комісії лікарів-психіатрів №968/06-11 від 31.01.2024.

Суд першої інстанції, приймаючи до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів №968/06-11 від 31.01.2024 дійшов висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.10.2023.

Цим висновком підтверджується, що ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання. З огляду на нестійкий психічний стан пацієнта, відсутність критики до скоєного протиправного діяння та свого стану, комісія психіатричного огляду дійшла висновку, що ОСОБА_7 на даний час являє собою суспільну небезпеку та потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

У п.25 висновку вказано, що емоційно-вольова сфера не стійка та не зріла. Виражені труднощі в налагодженні та підтриманні соціальних стосунків. Виражена нездатність стримувати бажання та обмірковувати власні вчинки. Порушення компонентів саморегуляції та критичності.

В той же, час допитана в суді першої інстанції лікар-психіатр ОСОБА_10 , яка є лікуючим лікарем психіатром пацієнта ОСОБА_7 , підтримала висновок комісії лікарів №968/06-11 від 31.01.2024, пояснила що ОСОБА_7 продовжує залишатися нестабільним, нещодавно ОСОБА_7 намагався вступити у статеві зносини з іншим лікарем отоларингологом, яка надавала йому медичну допомогу за його скаргою.

Апеляційний суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів №968/06-11 від 31.01.2024 щодо ОСОБА_7 є достатньо обґрунтованим та мотивованим і відповідає вимогам ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Доводи апелянта - законного представника ОСОБА_8 не спростовують висновків комісії лікарів-психіатрів про необхідність продовження лікування ОСОБА_7 .

Всупереч доводам апеляційної скарги, заява лікаря-психіатра про продовження надання примусової медичної допомоги була подана до суду до завершення 6-місячного терміну, оскільки лікування щодо ОСОБА_7 було розпочате 14.12.2023 після того, як до медичного закладу надійшла ухвала про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру. До цього часу, до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що висновок комісії лікарів-психіатрів №968/06-11 від 31.01.2024 містить усі необхідні реквізити та медичні дані, при цьому апелянтом не наведено переконливих міркувань з приводу його неповноти, неправильності, недостатньої обґрунтованості та/або наявності інших підстав для дослідження додаткових матеріалів, що стосуються стану здоров`я ОСОБА_7 .

Про необхідність продовження лікування вказує і поведінка ОСОБА_7 в медичному закладі про яку повідомила лікар ОСОБА_10 .

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд заяви представника установи проведено судом першої інстанції відповідно до вимог КПК України, з дослідженням доказів щодо стану хворого за час перебування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом, внаслідок чого судом було постановлено законну, обґрунтовану та вмотивовану ухвалу, підстав для скасування якої за доводами, наведеними в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2024 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4