Справа № 333/5646/23
Провадження № 1-кп/333/338/24
ВИРОК

Іменем України

06 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 від 09.06.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мелітополь, Запорізької області, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно на початку травня 2022 року, представниками збройних формувань російської федерації всупереч законному порядку, установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації - «Военно-гражданская администрация Запорожской области», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом на тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.

Продовжуючи встановлення тотального контролю у всіх важливих сферах життєдіяльності суспільства та розповсюджуючи свою владу на захоплених військовим шляхом територіях Запорізької області, 22.07.2022 року представники збройних формувань російської федерації разом із посадовими особами зазначеної окупаційної адміністрації Запорізької області, діючи за підтримки місцевих колаборантів та лояльних до держави-агресора працівників місцевих органів соціального захисту населення, створили на їх матеріально-технічній базі незаконний орган влади окупаційної адміністрації держави-агресора - т.зв. «Министерство труда и социальной политики Военно-гражданской администрации Запорожской области», розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, приблизно у першій половині серпня 2022 року, але не пізніше ніж 15.08.2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), громадянка України ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Мелітополь, Запорізької області, яке з 25.02.2022 року є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, добровільно зайняла посаду міністра праці та соціальної політики у вказаному органі окупаційної адміністрації держави-агресора - т.зв. «Министерстве труда и социальной политики Военно-гражданской администрации Запорожской области», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Виконуючи свої посадові обов`язки міністра праці та соціальної політики, а також покладені на неї організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, ОСОБА_3 , діючи умисно та виконуючи вказівки і розпорядження керівництва окупаційної адміністрації держави-агресора, бажаючи проявити себе та довести свою лояльність і відданість окупаційній владі російської федерації, здійснює загальне управління очоленим нею незаконним органом влади, в тому числі: розпоряджається захопленою матеріально-технічною базою відповідних управлінь соціального захисту населення, розташованих на тимчасово окупованій території Запорізької області; надає безпосередню допомогу представникам держави-агресора у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території Запорізької області; залучає до роботи в очолюваному міністерстві колишніх працівників місцевих територіальних управлінь соціального захисту населення; розпоряджається коштами окупаційної адміністрації, які виділяються на соціальну сферу; контролює та забезпечує виконання відповідних рішень окупаційної адміністрації держави-агресора в Запорізькій області; видає в межах своїх повноважень розпорядження та інші нормативно-правові акти управлінського характеру від імені окупаційної адміністрації у сфері соціального захисту населення, а також контролює їх виконання; організовує пропагандистські масові заходи, направлені на підтримання, поширення та популяризацію окупаційної влади держави-агресора серед місцевого вселення, в тому числі і шляхом роздачі грошових коштів тощо.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК - колабораційна діяльність, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

3. Позиція обвинуваченої.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia), остання показань суду не надавала, при цьому заяв, протестів та клопотань на адресу суду також не подавала.

Дане кримінальне провадження здійснювалось за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 .

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_3 до слідчого (прокурора), направлених їй повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку вона розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самою захисника; в) бути осудженим в її присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного нею захисника, бути повідомленою про це право і мати призначеного їй захисника безплатно для неї. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість, ОСОБА_3 скористалась своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останньої.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12.02.1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18.05.2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , яка повинна знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд оцінює як реалізацію останньої її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої як учасника кримінального провадження, яке відбувається за її відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Позиція сторони захисту.

Захисник не мав можливості зв`язатися з обвинуваченою і узгодити з нею правову позицію щодо висунутого обвинувачення.

На думку захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 винуватість ОСОБА_3 у вчиненні поставленого їй у провину кримінального правопорушення не доведена належними і допустимими доказами, не доведено факт добровільності зайняття останньою відповідних посад.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за викладених у вироку обставинах у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Так, допитана у судовому засіданні 29.01.2024 року свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що на час окупації м. Мелітополя вона працювала в Управлінні соціального захисту населення Мелітопольської сільської ради. 13.07.2022 року до Управління приїхали особи, одна з них була ОСОБА_3 та озброєні представники російської федерації. Вони зібрали усіх співробітників та повідомили, що хто бажає надалі співпрацювати з російською федерацією, той залишається на посадах, а інші збирають свої речі та покидають приміщення. Вивчали усю документацію, штатних працівників, з`ясовували, які програми вони використовують при роботі. Наприкінці серпня 2022 року вона виїхала з окупованої території.

Допитаний у судовому засіданні 29.01.2024 року свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що у травні 2022 року він дізнався, що планується нове керівництво від російської федерації, деякі співробітники не заперечували проти співпрацювання з російською федерацією, тому залишились працювати і тим паче ще займати нові, кращі посади. ОСОБА_3 він бачив тільки один раз, вона приїздила з воєнними російської федерації, які були озброєні для проведення бесіди з керівництвом та вирішення питання щодо звільнення працівників, які не мають намір у подальшому працювати на російську федерацію. Особисто на нього жодного тиску не було, він не виявив бажання працювати на російську федерацію, тому написав заяву. Від своїх колег дізнався, що ОСОБА_9 (вона була начальником при українській владі) та ОСОБА_3 претендують на посаду міністра. Примусу з боку російської федерації ні на кого не було, людей заманювали гарним посадами та великим грошима і владою.

Допитаний у судовому засіданні 29.01.2024 року свідок ОСОБА_10 суду зазначив, що бачив ОСОБА_3 з двома озброєними чоловіками в Управлінні, вона вирішувала кадрові питання, намагалась встановити кількість працюючих осіб, і кількість тих, що буде залишатись, проводила бесіди з деякими особами особисто в закритому кабінеті.

Крім показів свідків судом досліджені наступні докази, що підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.01.2023 року, проведеного старшим слідчим в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області у присутності двох понятих за участю свідка ОСОБА_8 , встановлено, що свідок ОСОБА_8 впізнав особу на фото № 2 як ОСОБА_3 , яка добровільно зайняла посаду міністра праці та соціальної політики «Министерства труда и соціальної политики Военно-гражданской администрации Запорожской области» (том 1, а.с. 152-153).

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023 року, проведеного старшим слідчим в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області у присутності двох понятих за участю свідка ОСОБА_10 , встановлено, що свідок ОСОБА_10 впізнав особу на фото № 2 як ОСОБА_3 , яка погодилась співпрацювати з окупаційною владою і зайняла посаду міністра праці та соціальної політики «Министерства труда и соціальної политики Военно-гражданской администрации Запорожской области» (том 1, а.с. 154-155).

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.02.2023 року, проведеного старшим слідчим в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області у присутності двох понятих за участю свідка ОСОБА_11 встановлено, що свідок ОСОБА_11 впізнав особу на фото № 2 як ОСОБА_3 , яка погодилась на співпрацю з окупаційною владою і виконувала обов`язки міністра праці та соціальної політики «Министерства труда и соціальної политики Военно-гражданской администрации Запорожской области» (том 1 а.с. 156-157).

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2023 року, проведеного старшим слідчим в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області у присутності двох понятих за участю свідка ОСОБА_7 встановлено, що свідок ОСОБА_7 впізнала особу на фото № 2 як ОСОБА_3 , яка погодилась на співпрацю з окупаційною владою і виконувала обов`язки міністра праці та соціальної політики «Министерства труда и соціальної политики Военно-гражданской администрации Запорожской области» (том 1 а.с. 158-159).

Із протоколу огляду від 31.01.2023 року, проведеного старшим слідчим в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області за участю спеціаліста - старшого судового експерта сектору комп`ютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень ІНФОРМАЦІЯ_3 , судом встановлено, що за допомогою месенджера «Telegram» в пошуковому рядку задано пошук каналу «ІНФОРМАЦІЯ_10». При виконанні команди переходу за вказаним запитом з`явилися результати пошуку, серед яких на першій позиції містилося посилання під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у цьому посиланні була об`ява про створення 22.07.2002 року «Министерства труда и социальной политики Военно-гражданской администрации Запорожской области», зазначено адресу міністерства та номер гарячої лінії НОМЕР_1 .

В ході подальшого огляду виявлено опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_5 о 12-05 год. публікацію. Оглядом встановленого текст публікації наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_11. Семинар состоялся в форме диалога, в котором приняли участие 32 представителя Военно-гражданских администраций следующих територий: АДРЕСА_3 ». Зміст звернення встановлено та зафіксовано. Крім того, до вказаної публікації прикріплено три фотозображення учасників семінару, які зафіксовано за допомогою скріншотів.

В подальшому в ході огляду виявлено перехід на канал « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де виявлено публікацію від 12.08.2022 року о 11-35 год. Вказана інформація складається з одного фотоматеріалу та тексту під фотозображенням такого змісту «ІНФОРМАЦІЯ_9». Зміст звернення встановлено та зафіксовано (т. 1, а.с. 161-180).

Із протоколу огляду від 11.02.2023 року, проведеного старшим слідчим в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області за участю свідка ОСОБА_7 , судом встановлено, що за допомогою месенджера «Telegram» в пошуковому рядку задано пошук каналу «ІНФОРМАЦІЯ_10». При виконанні команди переходу за вказаним запитом з`явилися результати пошуку, серед яких на першій позиції виявлено пост-публікацію від 18.08.2022 року, розміщений о 12-05 год. під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_11». В ході огляду даного посту-повідомлення виявлено фотографію, на якій зафіксовано три особи жіночої статі, що ймовірно є організаторами проведення вищевказаного семінару, а саме співробітниками т.зв. «ІНФОРМАЦІЯ_10». Оглянувши вказане фото свідок ОСОБА_7 зазначила, що на фото впізнає жінку на ім`я ОСОБА_3 . Яка 13.07.2022 року представилася як новий очільник УСЗН від окупаційної влади (на фото по центру) (т. 1, а.с. 181-183).

Із протоколу огляду від 22.05.2023 року, проведеного слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області встановлено, що 22.07.2022 року зареєстровано юридичну особу на день прийняття в російській федерації - т.зв. « ІНФОРМАЦІЯ_7 », а 22.12.2022 року внесено до російського офіційного реєстру юридичних осіб - «ЕГРЮЛ», де зареєстровано за № 688 , за тією ж самою юридичною адресою та з реєстрацією у податковому органі т.зв. «Межрайонная инспекция Федеральной налоговой службы № 1 по Запорожской области», керівником якої зазначено « ОСОБА_12 », що свідчить про завідомо протиправну діяльність представників даної юридичної особи, які вочевидь співпрацюють із державою-агресором (т.1, а.с. 184-191).

Із протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 19.12.2022 року, встановлено, що було проведено зняття інформації з електронної пошти «ІНФОРМАЦІЯ_12». Оглянутий у судовому засіданні зміст переписки в судовому засіданні підтвердив факт виконання громадянкою України ОСОБА_3 обов`язків директора департаменту труда і соціальної політики ВДА Запорізької області. Зокрема, було виявлено електронні листи з назвами «Губернатору по выплатам», «данные по Энергодару», «информация по УТСЗН» (от «УТиСЗН н. Васильевка», «УТиСЗН г. Бердянска», «УТиСЗН г. Розовки», «УТиСЗСН г. Каменка-Днепровская»), «перечень со выплат» (от «УТиСЗН г. Васильевка», «УТиСЗН г. Энергодара», «УТиСЗН г. Бердянска»), «заявка на август 2 период», «Розовка Потребность выплат за август», «Расчет 15.08.2022», «Ведомость ЗП заявка» (от «УТиСЗН г. Токмака» список работающих сотрудников). Далі зміст переписки електронної пошти «ІНФОРМАЦІЯ_12» вже адресовано міністру «МТСП ВГА в З/о» ОСОБА_3 (том 1, а.с. 203-250).

З досліджених у судовому засіданні документів: «о предоставлении информации обратившихся людей в отдел труда и социальной защиты г. Бердянска», «информации о количестве инвалидов на территории Розовской посеолковой администрации Пологовского района Запорожской области», «перечень социальных виплат на территории Каменско-Днепровского района Запорожской области», «заява для выплаты ежемесячных социальных пособий на август месяц 2022 года 2 период по г. Бердянску и Бердянскому району », «ведомости начислення социальных виплат на ребенка от 0 до18 лет при условии очного обучения на август 2022 года 2 период», «табеля учета рабочего времени за август 2022 года», «единовременные выплаты по беременности за август 2022 года», «согласование о готовоности к отопительному сезону»(паспорта, акты) встановлено, що ці дані надаються міністру труда та соціальної політики ВДА Запорізької області ОСОБА_3 (т. 2, а.с. 1-126).

У судовому засіданні також досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Крім того під час судового слідства було досліджено такі докази.

Постанова прокурора Запорізької обласної прокуратури від 09.06.2023 року про виділення матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за ч. 5 ст. 111-1 КК України за номером № 0000923 (том 1 а.с. 89-92).

Повідомлення про підозру від 29.05.2023 року складену старшим слідчим в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області погоджену прокурором Запорізької обласної прокуратури в кримінальному провадження № 0000018 від 04.01.2023 року за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за ч. 5 ст. 111-1 КК України (том 1, а.с. 37-40).

Повідомлення про виклик ОСОБА_3 до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, а також надіслання скан-копії повістки про виклик для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення слідчих дій за її участі як підозрюваної у даному кримінальному провадженні, які були розміщені на офіційному сайті СВ УСБУ в Запорізькій області (т. 1, а.с. 41-43).

Повідомлення про підозру та про виклик до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, а також надіслання скан-копії повістки про виклик для вручення письмово повідомлення про підозру та проведення слідчих дій за його участі як підозрюваної у даному кримінальному провадженні, які були опубліковані 30.05.2023 року в газеті «Урядовий Кур`єр» (том 1, а.с. 44-47).

Повідомлення про виклик ОСОБА_3 до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області та повідомлення, що остання є підозрюваною, для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та вручення в порядку ст. 293 КПК України копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1, а.с. 70-72), які були опубліковані 04.07.2023 року в газеті «Урядовий Кур`єр» (том 1, а.с. 73-76).

Постанова про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_3 від 07.06.2023 року (том 1 а.с. 51-53).

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000018 від 04.01.2023 року, який підтверджує факт внесення відомостей про початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення на наступних обставин: громадянка України ОСОБА_3 , підтримуючи агресію російської федерації на територію України, а також створення незаконних адміністрацій держави-агресора на окупованих територіях півдня України, прийняла пропозицію невстановлених представників вказаної окупаційної влади, що діють на території м. Мелітополь і Мелітопольського району, та добровільно погодилась зайняти посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади окупаційної адміністрації держави-агресора, утворених на території м. Мелітополь та Мелітопольського району (том 1 а.с. 93).

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000923 від 09.06.2023 року, який підтверджує факт внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення; правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 5 ст. 111-1 КК України (том 1, а.с.35).

За ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2023 року задоволено клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000923, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2023 року, відносно підозрюваної ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (том 1 а.с. 60-63).

Повідомлення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування опубліковано 28.06.2023 року в газеті «Урядовий Кур`єр» (том 1, а.с. 66-69).

Зміст даних документів не містить доказів винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Однак, інформація, яка визначена у документах, свідчить про дотримання норм кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню

У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченої.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенню в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.

Версія сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю спростовується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів. Добровільність зайняття ОСОБА_3 посади у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, підтверджується, зокрема, показами свідків, оглянутими у судовому засіданні Інтернет-ресурсами, результатами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, згідно з якими при виконанні своїх обов`язків в незаконних органах влади ОСОБА_3 будь-якого примусу психологічного чи фізичного характеру з боку інших осіб не зазнавала.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, яка є громадянкою України, і кваліфікує дії останньої за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, об`єктом якого стали суспільні відносини, пов`язані зі збройною агресією росії та національною безпекою України, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має неповнолітню дитину.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи також те, що обвинувачена вчинила даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у добровільному зайнятті нею посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, з метою її перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк, встановленому санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади на певний строк.

Призначаючи покарання суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно з ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

При цьому, визначаючи розмір призначеного покарання, суд враховує той факт, що обвинувачена ОСОБА_3 як громадянка України, вчинила злочин в період встановленого в Україні воєнного стану, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, і що свідчить про те, що злочин має підвищену суспільну небезпечність, вчинила цей злочин умисно з прямим умислом, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої неможливе без реального відбування покарання.

Також з огляду на вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 , не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Таким чином, з урахуванням матеріалів справи та особи обвинуваченої, суд, враховуючи обставини справи, які не лише характеризують особу винної і вчинений нею злочин, а й дають змогу суду переконатися, що ОСОБА_3 , як особа, відповідно до своїх моральних якостей і втраченого почуття обов`язку перед державою та суспільством не заслуговує на довіру та не може виправитися без застосування до неї саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк, так як серед суспільства є тим індивідом, яка несе особливу небезпеку для оточуючих, а також для інтересів держави, а тому суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для її виправлення буде покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю із конфіскацією майна. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_3 .

Призначення вказаного покарання, також буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Рішення з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченої ОСОБА_3 судом не приймалося.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2023 року на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме на автомобіль «ВАЗ 111930», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , з огляду на призначення обвинуваченій додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, слід залишити незмінним до приведення вироку до виконання в частині конфіскації всього належного обвинуваченій майна на користь держави.

По справі цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, пов`язаних з наданням публічних послуг, виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного її затримання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2023 року на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме на автомобіль «ВАЗ 111930», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 - залишити незмінним до приведення вироку до виконання в частині конфіскації всього належного ОСОБА_3 майна на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1