Справа № 135/1435/23
Провадження № 1-кс/135/124/24
УХВАЛА

іменем України

15.03.2024 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчої СВ відділення поліції №3 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 20.06.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ відділення поліції №3 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулась до Ладижинського міського суду Вінницької області з клопотанням, за погодженням з начальником Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000080, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.364 КК України.

В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що відповідно до рішення 24 сесії 6 скликання Ладижинської міської ради Вінницької області від 18.11.2013 № 1109 створено Комунальне підприємство «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС» Ладижинської міської ради.

Відповідно до контракту з керівником комунального підприємства «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС» від 19.11.2018, укладеного між Ладижинською міською радою, в особі Ладижинського міського голови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , строк дії якого продовжено угодою № 1 від 15.11.2019 про продовження терміну дії контракту від 19.11.2018, угодою № 2 від 08.10.2020 про продовження терміну дії контракту від 19.11.2018, угодою №3 від 06.09.2021 про продовження терміну дії контракту від 19.11.2018, угодою № 4 від 07.10.2022 про продовження терміну дії контракту від 19.11.2018 (в подальшому Контракту), ОСОБА_7 призначено на посаду директора комунального підприємства «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області.

Відповідно до п. 9.5 Статуту управління діяльністю КП «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області здійснюється директором, повноваження, умови роботи та відповідальність якого визначається контрактом (трудовим договором).

Згідно із п.2.1 Контракту керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво Підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством України, Статутом підприємства та цим контрактом.

Таким чином, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора КП «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС» Ладижинської міської ради, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому, відповідно до ч. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

Крім цього, відповідно до наказу № 92 від 01.09.2020 КП «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС», виконання функцій уповноваженої особи, відповідальної за організацію та проведення закупівлі/спрощених закупівель КП «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС» покласти на директора КП «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС» ОСОБА_7 .. При цьому, відповідно до додатку № 1 «Положення про уповноважену особу з проведення процедур публічних закупівель», уповноважена особа під час організації та проведення процедури закупівлі спрощеної закупівлі повинна забезпечити об`єктивність і неупередженість процесу організації та проведення процедур закупівлі спрощених закупівель в інтересах замовника (п. 1.3).

Відповідно до п.4.3 Положення уповноважена особа несе персональну відповідальність: за прийняті нею рішення, вчинені дії (бездіяльність) відповідно до законів України; за повноту та достовірність інформації, що оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель; за порушення вимог, установлених Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання за внесення до електронної системи закупівель персональних даних та їх оновлення.

Згідно пред?явленої підозри зазначено, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою комунального підприємства при виконанні службових обов`язків за посадою вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності, а саме умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством службовими особами корпорації «ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ», використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам Ладижинської міської територіальної громади Вінницької області, за наступних обставин.

Так, директор КП «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС» ОСОБА_7 , будучи уповноваженою особою з проведення процедур публічних закупівель та службовою особою, що виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, наділеним повноваженнями розпоряджатися бюджетними коштами, будучи, обізнаним у законодавстві про публічні закупівлі та порядку проведення закупівель, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 5 та частини 4 статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі», за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством службовими особами корпорації «ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ», зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди корпорацією «ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ», використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, шляхом умисного не використання своїх повноважень та прав, не вжив заходів щодо перевірки середньої ринкової вартості необхідних товарів та пошуку економічно-вигідного варіанта закупівлі, уклав з корпорацією «ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ» договір № 20-12/22 від 16.12.2022, договір №18-12/22 від 16.12.2022, договір № 28-12/22 від 21.12.2022, та договір №02-1/23 від 24.01.2023 за цінами, які значно перевищували середньоринкові.

При цьому, в ході досудового розслідування встановлено, що вартість придбаних товарів за договорами № 20-12/22 від 16.12.2022, №18-12/22 від 16.12.2022, № 28-12/22 від 21.12.2022, №02-1/23 від 24.01.2023 є вищою в порівнянні з ринковою вартістю на загальну суму 549 193,59 грн.

Однак, станом на час придбання товарів за вказаними договорами ОСОБА_7 , здійснюючи повноваження директора КП «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції в порушення вищевказаних норм законодавства, Статуту підприємства та трудового контракту, без дотримання принципу максимальної економії, у період часу з 16.12.2022 по 06.02.2023 (більш точні дата та час в ході слідства встановити не виявилось можливим), перебуваючи на території Ладижинської міської територіальної громади, зокрема за місцем знаходження комунального підприємства, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вулиця Процишина, буд. 12, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством службовими особами корпорації «ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди корпорацією «ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ», використовуючи своє службове становище, не відхилив ціни на придбані товари згідно договорів від 16.12.2022 №20-12/22, від 16.12.2022 № 18-12/22, від 21.12.2022 № 28-12/22, від 24.01.2023 № 02-1/23, яка є вищою в порівнянні з ринковою вартістю на загальну суму 549 193,59 грн, внаслідок чого з місцевого бюджету Ладижинської міської територіальної громади були здійсненні надмірні видатки на вказану суму в інтересах корпорації «ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ», яка відповідно до ч. 4 примітки до ст. 364 КК України, становить суму яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є тяжкими наслідками громадським інтересам.

На даний час завдана державі шкода не відшкодована, тому з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, для забезпечення цивільного позову в розмірі 549 193,59 грн, виникла необхідність накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 який в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану своїми злочинними діями. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У клопотанні слідча просить накласти арешт на:

1.земельну ділянку (приватна власність) (реєстраційний номер майна 106) кадастровий номер :07:012:0176, площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Підстава для державної реєстрації: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 56256013 від 21.01.2021. Документи подані для державної реєстрації: договір дарування №93 виданий 21.01.2021 державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області.

2.земельну ділянку (приватна власність) (реєстраційний номер майна 106) кадастровий номер :07:012:0212, площею 0,1245 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Підстава для державної реєстрації: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 56256357 від 21.01.2021.Документи подані для державної реєстрації: договір дарування №93 виданий 21.01.2021 державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області.

3.житловий будинок, загальною площею 73,9 кв.м (реєстраційний номер 106), розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :07:012:0176. Підстава для державної реєстрації: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 56256013 від 21.01.2021.Документи подані для державної реєстрації: договір дарування житлового будинку АДРЕСА_2 виданий 21.01.2021. З метою забезпечення арешту майна, та щоб унеможливити вчинення підозрюваним ОСОБА_7 приховування та відчуження арештованого майна.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Додатково повідомив, що по справі прокуратурою подано цивільний позов до ОСОБА_7 , і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до пунктів 1, 4, 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частина 6 ст.170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

У разі задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову.

Слідчий суддею встановлено, що СВ відділення поліції №3 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 20.06.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.364 КК України.

Виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчий суддя на даному етапі провадження на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З матеріалів клопотання та кримінального провадження встановлено, що начальником Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 подано цивільний позов в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради на загальну суму 549 193,59 грн, яку було заподіяно директором КП «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС» ОСОБА_7 ..

На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не уповноважений давати оцінку формі та змісту цивільного позову, його обгрунтованості та відповідності нормам ЦПК України.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 368192158, 368192128, 368192015) вбачається, що у власності ОСОБА_7 наявне наступне нерухоме майно: земельна ділянка (приватна власність) кадастровий номер :07:012:0176, площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка (приватна власність) кадастровий номер :07:012:0212, площею 0,1245 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, загальною площею 73,9 кв.м (реєстраційний номер 106), розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :07:012:0176.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Слід зауважити, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

На даному етапі кримінального провадження такий захід буде дієвим та спрямованим на досягнення потреб досудового розслідування і встановленої законом мети - забезпечення відшкодування можливої шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також таким, що виправдовує втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо об`єму (кількості), законності і обґрунтованості арешту майна підлягає врахуванню і стала судова практика ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому оцінюючи пропорційність, слідчий суддя виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод підозрюваного, ніж арешт майна, неможливо. При цьому враховано, що орієнтовна вартість майна, на яке накладається арешт, з урахуванням доданих до клопотання доказів, є меншою за пред?явлений розмір цивільного позову.

Крім того, підлягає врахуванню й те, що не встановлено доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки підозрюваний зможе безперешкодно продовжувати користуватись своїм майном, будучи лише обмеженим у праві його відчуження.

Таким чином, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з правом користування, без права розпоряджання та відчуження на належне підозрюваному ОСОБА_7 майно, а саме:

1.земельну ділянку (приватна власність) кадастровий номер :07:012:0176, площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

2.земельну ділянку (приватна власність) кадастровий номер :07:012:0212, площею 0,1245 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

3.житловий будинок, загальною площею 73,9 кв.м (реєстраційний номер 106), розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :07:012:0176.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на начальника Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя