Справа № 344/9463/24
Провадження № 1-кс/344/4020/24
У Х В А Л А

04 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про часткове скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що cлідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом ДТП, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження пішохід ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді від 08.01.2024 року на транспортний засіб- автомобіль марки AUDI A3, р.н. НОМЕР_1 , який на час ДТП керував водій ОСОБА_5 , накладено арешт. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки AUDI A3, р.н. НОМЕР_1 належить заявниці, яка не є учасником ДТП та немає жодного відношення до кримінального провадження. Сам автомобіль AUDI A3, р.н. НОМЕР_1 не може бути об`єктом спеціальної конфіскації, за його рахунок неможливо стягнення будь-яких збитків, на даний час право власності за заявницею на автомобіль в судовому порядку ніким не оскаржено. З моменту вилучення і по даний час автомобіль знаходиться на спецмайданчику в смт.Богородчани. ОСОБА_5 був присутнім при проведення експертизи технічного стану транспортного засобу. Проведення інших експертиз щодо автомобіля у даному кримінальному провадженні на даний час не заплановано. Підозра у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошувалась. Тривалий простій автомобіля неминуче призведе до вимушеного ремонту і може призвести до його непоправного знищення. Автомобіль є цінною річчю для заявниці, а тому його зберігання вимагає особливої уваги та дбайливості. Заявниця вважає, що у накладенні арешту на вказаний транспортний засіб відпала потреба та його слід скасувати в частині заборони на користування.

Адвокат в судовому засіданні підтримувала клопотання, надала пояснення суду, що автомобіль належить заявниці, яка є мамою особи, яка скоїла ДТП, авто знаходиться на відкритій місцевості на спецмайданчику в смт.Богородчани без лобового та бокового скла, що негативно і непоправно впливає на стан транспортного засобу, всі можливі експертизи в кримінальному провадженні проведені, немає підстав для подальшого арешту вказаного майна.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання без її участі, щодо зняття арешту із автомобіля марки AUDI A3, р.н. НОМЕР_1 у частині користування заперечувала, оскільки у кримінальному провадженні триває експертиза обставин вчиненого ДТП із зазначеним транспортним засобом. Зазначає, що у судовому засіданні 25.01.2024 року ОСОБА_6 повідомила суду, що саме вона доручила керувати автомобілем своєму сину, ОСОБА_5 , у якого не було посвідчення водія. Вказаний автомобіль був пошкоджений внаслідок ДТП, тому не підлягає користуванню без ремонту, а ремонт призведе до знищення слідів вчиненого правопорушення. У задоволенні клопотання просила відмовити.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08.01.2021 з забороною відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «AUDI A3» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля марки «AUDI A3» реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як визначено у частині 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частини 1 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно частини 1 статті 169 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст. 23 КПК України вказано, що суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Суб`єктом звернення до суду з клопотанням зазначено, що в кримінальному провадженні проведено експертизу технічного стану транспортного засобу та проведення інших експертиз на даний час не заплановано. Підозра у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошувалась. Арештоване майно знаходиться на відкритій місцевості. Наведене призведе до вимушеного ремонту і його непоправного знищення.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, а саме передання автомобіля марки AUDI A3, р.н. НОМЕР_1 для зберігання ОСОБА_6 , скасувавши в цій частині арешт.

Скасування у вказаній частині зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження жодним чином не зашкодить виконанню завдань кримінального провадження.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити частково;

передати автомобіль марки AUDI A3, р.н. НОМЕР_1 для зберігання ОСОБА_6 , скасувавши в цій частині арешт;

в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1