ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/5396/24
провадження № 1-кс/753/1683/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001326, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024 слідчий слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме: - мобільного телефону марки «HUAWEI P40 Lite», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою за номером НОМЕР_3 ; - грошових коштів на загальну суму 1 020 грн.; - банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_4 ; - банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_5 , - грошових коштів в сумі 140 грн.; - сім-карту Lifecell та магнітний носій інформації microSD, які під час затримання були вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_5 , визначивши незаконний збут психотропної речовини, обіг якого обмежено - «амфетамін», як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, розробив план збуту вищевказаної психотропної речовини.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений спосіб, ОСОБА_5 придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін», та розпочав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

06.05.2024, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено перший етап оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетамін», під час якого ОСОБА_5 у телефонному режимі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (анкетні дані змінено), домовився щодо збуту останній вказаної психотропної речовини. Того ж дня о 18:26 год., ОСОБА_6 за попереднім узгодженням своїх дій із ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Мішуги, буд. 4, а саме: ТЦ «Піраміда», через платіжний термінал № НОМЕР_6 здійснила переказ грошових коштів в розмірі 1 000 грн. на особисту банківську картку ОСОБА_5 «А-Банк» № НОМЕР_4 , з метою подальшого отримання від останнього психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетамін». Так, після отримання коштів на свою банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_4 , ОСОБА_5 прибув до узгодженого із ОСОБА_6 місця, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , якій в подальшому збув полімерний пакет з пазовим замком в середині із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, шляхом передачі із рук в руки. В подальшому, 06.05.2024 у період часу з 16 год. 45 хв. по 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності двох понятих, добровільно видала співробітникам поліції полімерний пакет з пазовим замком в середині із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін», масою 0,583 г., яку ОСОБА_5 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, збув, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ №589 від 03.06.2009.

Амфетамін, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений спосіб, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін», та розпочав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

23.05.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (анкетні дані змінено), за попереднім узгодженням своїх дій із ОСОБА_5 , домовилась щодо збуту останнім психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетамін», та знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , через платіжний термінал № НОМЕР_7 здійснила переказ грошових коштів в розмірі 3 000 грн. на особисту банківську картку останнього, а саме «А-Банк» № НОМЕР_4 . В подальшому, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, 24.05.2024 проведено другий етап оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено, під час якого ОСОБА_5 у телефонному режимі з ОСОБА_7 , домовився щодо місця збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетамін», а саме за адресою АДРЕСА_4 . Того ж дня приблизно о 11 год. 50 хв., після отримання коштів на свою банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_4 , ОСОБА_5 прибув до узгодженого із ОСОБА_6 місця, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , де зустрівся з останньою та повторно збув полімерний пакет з пазовим замком в середині із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, шляхом передачі із рук в руки. Так, 24.05.2024 в період часу з 12 год. 00 хв. по 12 год. 15 хв., ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , в присутності двох понятих, добровільно видала співробітникам поліції полімерний пакет з пазовим замком в середині із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін», масою 1,514 г., що є великим розміром, яку ОСОБА_5 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, повторно збув, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ №589 від 03.06.2009.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, вчиненого повторно, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

24.05.2024 слідчим слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві в присутності захисника ОСОБА_8 було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено з наплічної сумки чорного кольору, яка належить підозрюваному: - 2 полімерних пакети з речовиною білого та рожевого кольорів; - мобільний телефон марки «HUAWEI P40 Lite», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою за номером НОМЕР_3 ; - грошові кошти на загальну суму 1020 грн.; - банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_4 , банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_5 ; - грошові кошти в сумі 140 грн.; - сім-карту Lifecell та магнітний носій інформації microSD. Вказані вилучені речі було поміщено до спец-пакетів PSP2207332, PSP2207276, PSP2207269, PSP2207267.

Постановою слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 24.05.2024 мобільний телефон марки «HUAWEI P40 Lite», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою за номером НОМЕР_3 ; - грошові кошти на загальну суму 1020 грн.; - банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_4 , банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_5 ; - грошові кошти в сумі 140 грн.; - сім-карту Lifecell та магнітний носій інформації microSD - визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001326.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-24/31657-НЗПРАП від 25.05.2024, надані на дослідження порошкоподібні речовини містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін».

25.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 307 КК України.

В судове засідання, яке відбулося 04.06.2024, слідчий, власник майна та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. При цьому, від представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 та слідчого ОСОБА_3 надійшли клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, дійшов таких висновків.

Як визначено ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту - КПК України), одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування.

Накладення арешту на вказане майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним враховуючи те, що зазначене майно є предметом вчинення кримінальних правопорушень, є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження.

Таким чином, з огляду на обставини вчинених кримінальних правопорушень, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на: - мобільний телефон марки «HUAWEI P40 Lite», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою за номером НОМЕР_3 ; - банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_4 , банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_5 ; - сім-карту Lifecell та магнітний носій інформації microSD, вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна в частині вищевказаного майна.

Також з огляду на завдання кримінального провадження слідчий суддя вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним

Разом із цим, що стосується накладення арешту на майно, зокрема на грошові кошти в сумі 1 020 грн. та грошові кошти в сумі 140 грн., слідчий суддя відмовляє у цій частині, зважаючи на те, що грошові кошти за придбання психотропної речовини «амфетамін» у розмірі 1 000,00 грн. та 3 000,00 грн. були перераховані ОСОБА_6 на банківську картку ОСОБА_5 , з рук в руки не передавались, будь-яких слідів вчинення кримінальних правопорушень не містять, а відтак не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись вимогами стст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001326, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 307 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на: - мобільний телефон марки «HUAWEI P40 Lite», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою за номером НОМЕР_3 ; - банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_4 ; - банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_5 ; - сім-карту Lifecell та магнітний носій інформації microSD.

Заборонити власнику або користувачеві вказаного майна відчужувати, розпоряджатись та користуватись даним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1