Справа № 331/8358/23
Провадження № 1-кп/331/345/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000840 від 03.09.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, що має середню спеціальну освіту, пенсіонерка, удова, яка на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої:

-23.10.2023 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнення від відбування покаранням із іспитовим строком 1 рік;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

В умовах воєнного стану, 03.09.2023 приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у коридорі квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , куди прийшла до раніше знайомої ОСОБА_6 під приводом найму на сезонні сільськогосподарські роботи, переконавшись в тому, що ОСОБА_6 вийшла на кухню та за її злочинними діями не спостерігає, з жіночої сумки, яка лежала на тумбі у коридорі, шляхом вільного доступу таємно викрала жіночий гаманець зеленого кольору, в якому знаходились грошові кошти у сумі 4000 грн, 100 євро, вартість яких за курсом НБУ станом на 03.09.2023 складає 3973,91 грн, 50 доларів США, вартість яких за курсом НБУ станом на 03.09.2023 складає 1828,43 грн, а всього грошових коштів у сумі 9802 грн 34 коп.. Після чого ОСОБА_4 вийшла з квартири та залишила місце вчинення злочину разом із викраденим нею майном, яким розпорядилася у подальшому на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 9802 гривні 34 копійки.

ІІ. Позиція потерпілої.

У судове засідання потерпіла не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила призначити не суворе покарання, цивільний позов просила залишити без розгляду.

З огляду на те, що потерпіла належним чином повідомлялась судом про дату та час розгляду справи, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе подальший розгляд кримінального провадження проводити без участі потерпілої.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, надала пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Зазначила, що із потерпілою вона була знайома деякий час, оскільки працювала у неї на ділянці, виконуючи сільськогосподарські роботи. У той день вона прийшла до неї запитати про роботу, однак, ОСОБА_6 вказала, що зараз роботи немає. Коли ОСОБА_4 виходила із квартири побачила відкриту сумку, і взяла із неї гаманець потерпілої. На запитання прокурора відповіла, що у гаманці були гривні, та іноземні купюри. Грошові кошти вона витратила щоб нагодувати людей, які не мають можливості себе прогодувати. Підтвердила, що розкаялася, зробила висновки, усвідомила протиправність своїх дій. Просила суворо не карати.

У судових дебатах просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Захисник не заперечувала винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просила врахувати матеріали, що характеризують обвинувачену, те, що ОСОБА_4 пенсіонерка, думку потерпілої, яка просила не карати обвинувачену, та призначити мінімальне покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

IV. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , думки обвинуваченої, яка повідомила, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченій обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачена також підтвердила, що їй зрозуміло, що вона обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена в умовах воєнного стану, також підтвердила, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

За обставин, викладених у обвинувальному акті, зважаючи на той факт, що прокурор, захисник та обвинувачена, не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачену, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченої за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Вказане діяння згідно положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

VІ. Призначення покарання.

При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка на обліках у лікаря нарколога не перебуває, на психіатричному обліку не перебуває. Згідно довідки Благодійного фонду «Шляхом Добра» з 21 листопада 2023 року перебуває у центрі для алко- і наркозалежних. ОСОБА_4 має місце проживання та реєстрації, вдова, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, офіційно працевлаштована, є особою раніше судимою.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом також враховується думка потерпілої, яка просила не призначати суворе покарання, та просила залишити цивільний позов без розягляду.

Санкцією частини четвертої ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали, які характеризують обвинувачену, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі, тривалість якого може бути мінімальним.

Крім того, під час розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч. 4ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, матеріали, що характеризують обвинувачену та обставини вчинення кримінального правопорушення, остаточне покарання підлягає призначення поглинення менш суворого покарання (призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2023 року) біль суворим, яке призначене цим вироком

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченої від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Суд враховує,вік обвинуваченої, її ставлення до скоєного, інші обставини вчинення кримінального правопорушення, той факт, що за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя до обвинуваченої застосовані норми ст. 75 К України, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України..

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ОСОБА_7 . Вирішення цивільного позову

Під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_6 було подано цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 9802 гривень (дев`ять тисяч вісімсот дві гривні 34 копійок).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена звернулась до суду із заявою про залишення цивільного позову без розгляду.

Відповідно до норми частини п`ятої ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У зв`язку із надходженням від цивільного позивача заяви про залишення позовної заяви без розгляду, така заява підлягає задоволенню, а позов залишення без розгляду.

VІІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Клопотань про застосування, зміну чи застосування заходів забезпечення кримінального провадження до суду не надходило.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням правил ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2023 року, більш суворим, яке призначене цим вироком, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому не обирати.

Речові докази:

-Полімерну пляшку 1.5 літри «Моршинська», два марлевих тампони зі змивами, передані на відповідальне зберігання до камери схову ВП 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1