У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4485/24

№ 1-кс/183/854/24

08 травня 2024 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000132 від 04.05.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000132 від 04.05.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що сектором дізнання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 04 травня 2024 року за №0000132, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 03 травня 2024 року до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівника РТЦК та СП про те, що до РТЦК та СП доставлений громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для перевірки та постановки на військовий облік, але останній надав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , видане ВЖ ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з яким останній за станом здоров`я (ст.64 - Б гр. 2) не придатний до військової служби та зарахований у запас. Під час перевірки інформації зазначеної у тимчасовому посвідченні у базі ЄДРПВ АС «Оберіг» встановлено, що ОСОБА_4 на військовому обліку не перебуває в місті видачі тимчасового посвідчення, тобто вказане посвідчення підроблене.

03 травня 2024 року слідчим проведено огляд місця події, під час якого тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видане ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду вилучено та опечатане у спец. пакет № WAR 1265431 та вилучений до Новомосковського РВП.

Вказаний факт дізнавачем сектору дізнання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 04 травня 2024 року внесений до ЄРДР за №0000132 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

04 травня 2024 року тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видане ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000132 визнане речовим доказом, оскільки зберігає на собі сліди кримінального проступку.

Оскільки тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видане ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є основним об`єктом кримінального проступку, та є необхідність у проведенні відповідної експертизи, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видане ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у цьому кримінальному провадженню є необхідним.

Беручи до уваги вищевикладене, прокурор звернулася до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Прокурор клопотання підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій одночасно просила розглянути клопотання у свою відсутність.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час проведення судового засідання.

Таким чином, неявка в судове засідання прокурора та власника майна за вищевказаних обставин у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що підрозділом дізнання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000132 від 04.05.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 03 травня 2024 року до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівника РТЦК та СП про те, що до РТЦК та СП доставлений громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для перевірки та постановки на військовий облік, але останній надав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , видане ВЖ ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з яким останній за станом здоров`я (ст.64 - Б гр. 2) не придатний до військової служби та зарахований у запас. Під час перевірки інформації зазначеної у тимчасовому посвідченні у базі ЄДРПВ АС «Оберіг» встановлено, що ОСОБА_4 на військовому обліку не перебуває в місті видачі тимчасового посвідчення, тобто вказане посвідчення підроблене.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.05.2024 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видане ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено, опечатане у спец. пакет № WAR 1265431, та вилучено до Новомосковського РВП.

04.05.2024 відомості про цю подію були внесені до ЄРДР №0000132 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача СД Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про визнання і залучення до кримінального провадження речових доказів від 04.05.2024 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видане ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано і залучено у якості речового доказу по кримінальному провадженню, і передано на зберігання до матеріалів кримінального провадження.

За положеннями ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, наданих доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчим суддею встановлено, що вилучене вищезазначене майно відповідає приписам ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

За наведених вище обставин слідчий суддя вважає клопотання прокурора про арешт майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Існують ризики того, що у разі не накладення арешту можливо відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання на цьому етапі досудового розслідування, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-173, 175, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000132 від 04.05.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , видане ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилученого 03 травня 2024 року в останнього, шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном.

Визначити місце зберігання арештованого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , виданого ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в матеріалах кримінального провадження №0000132.

Виконання ухвали покласти на дізнавачів СД Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 від 04.05.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1