Справа № 644/ 1705 /23
н.п. 1-кп/644/ 167 /24
В И Р О К

іменем України

15 березня2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в залі суду кримінальне провадження

№ 0000426 від 16.03.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працюючої, розлученої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.

В період дії воєнного стану, 10.03.2023 року приблизно о 16-00 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 знаходилася у спальній кімнаті у квартирі за місцем своєї реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з потерпілим ОСОБА_5 та сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в цей час у неї виник злочинний умисел направлений на викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , а саме мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9C», синього кольору, моделі «M2006C3MG».

Перебуваючи в кімнаті вказаної вище квартири, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, під час воєнного стану, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 відійшов до ванної кімнати та залишив без нагляду власну куртку, у внутрішньому кармані якої знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C», ОСОБА_4 впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із внутрішнього карману куртки таємно викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C», вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи 4780,80 грн.

Після чого, ОСОБА_4 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4780,80 грн.

Допитана в судовому засіданні, у якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася та підтвердила обставини скоєння злочину, як вони викладені вище. Просила суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий надав суду письмову заяву про проведення судового розгляду за його відсутності та зазначив про свою згоду щодо проведення судового засідання в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прокурор та обвинувачена також вважали за доцільне розглянути справу в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, суд за згодою прокурора, потерпілого та обвинуваченої і у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченої.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю і її дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та судовому розгляду.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченої, попередження з її боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують її покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення обвинуваченої до скоєного, думки потерпілого та прокурора, який просив призначити обвинуваченій мінімальне покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України вважає, що виправлення обвинуваченої можливо при призначенні їй покарання за скоєння кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Призначення даного виду покарань буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим і співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню.

При цьому, суд враховує наступні обставини: наявність постійного місця проживання, щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Враховуючи поведінку обвинуваченої, яка свою вину не заперечувала, жалкує про вчинене, засуджує свої дії та просить надати можливість виправитись без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, на думку суду, вказане свідчить про усвідомлення протизаконності вчинених нею злочинних дій.

За правилами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Реалізація даної норми становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності вказують на можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З урахуванням наведених вище обставини в їх сукупності, та з огляду на те, що обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства і така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на обвинувачену відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів понесення судових витрат.

Отже, питання щодо стягнення з обвинуваченої судових витрат судом не розглядалося.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся. Згідно обвинуваченого акту, та заяви потерпілого розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відшкодований потерпіломуОСОБА_5 в повному обсязі на стадії досудового розслідування.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачену ОСОБА_4 від відбуття призначеного їй за вироком покарання звільнити з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку: 1) періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C», синього кольору, моделі «M2006C3MG», який накладений на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.03.2023 року по справі № 644/1371/23 та знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C», синього кольору, моделі «M2006C3MG», після набрання вироком законної сили - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченій негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1