Справа №:755/5798/18
Провадження №: 1-кп/755/736/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 10 лютого 2017 року та за № 0003258 від 03 квітня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 365-2 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. ІСТОРІЯ ПИТАННЯ

Згідно даних обвинувального акта від 18 вересня 2018 року у межах кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0003258 від 03 квітня 2018 року потерпілим є у т.ч. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 , а.с. 131 том 5).

З`ясовано, що ОСОБА_7 відомо про цей процес та він приймав раніше в ньому участь у березні 2019 року (а.с. 133, 134 том 5), засіб комунікації НОМЕР_1 .

Надалі, приймав участь у розгляді 18 грудня 2023 року та у т.ч. серед іншого отримав пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та не заперечував факту того, що засіб звязку, за яким він інформується про цей розгляд належить йому.

Після чого, про розгляд провадження 26 січня 2024 року потерпілий повідомлений під розписку 18 грудня 2023 року, однак у вказану дату в засідання не прибув, про певні причини неявки не інформував.

До суду на 27 лютого та 19 березня 2024 року потерпілий викликався повістками від 26 січня та 27 лютого 2024 року відповідно.

Згідно довідок про доставку СМС такі повістки потерпілий ОСОБА_7 отримав завчасно, а саме: на 27 лютого 2024 року - 26 січня 2024 року о 13:14:37 год.; 19 березня 2024 року - 27 лютого 2024 року о 13:33:54 год.. Однак в ці засідання ОСОБА_7 не прибув, про причини неявки не інформував.

Повістка направлена поштовим зв`язком на 27 лютого 2024 року повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Також, інформацію про дати та час розгляду розміщувалася на сайті Судової влади цього місцевого суду у розділі інформацію для громадян з найменуванням «ІНФОРМАЦІЯ_4» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а у постанові ВС від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12 зауважено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ІІ. СУТЬ ПИТАННЯ, ЩО ВИРІШУЄТЬСЯ УХВАЛОЮ

Судом, враховуючи положення ст. 325 КПК України, обговорено питання можливості вжиття заходів спрямованих на забезпечення прибуття потерпілого до суду, зокрема щодо можливості накладення на нього грошового стягнення з ініціативи суду.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 вважав слушним накласти на потерпілого за системну неявку грошове стягнення згідно зі ст. 139, 144, 325 КПК України.

Сторона захисту та представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_5 поклались на розсуд суду.

ІV. КРИМІНАЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 139. Наслідки неприбуття на виклик

1. Якщо […] потерпілий, […], який був […] викликаний […] не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: […] від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик […] суду.

Стаття 144. Загальні положення накладення грошового стягнення

1. Грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

2. Грошове стягнення накладається: […] під час судового провадження - ухвалою суду […] за власною ініціативою.

Стаття 325. Наслідки неприбуття потерпілого

1. Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження […] має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

V. ОЦІНКА ОБСТАВИН ПРОВАДЖЕННЯ

Суд дослідивши матеріали кримінального провадження в часті, що стосується вирішуваного питання, зауважує про таке.

(і) щодо інформування

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 КПК потерпілий зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 135 КПК, особа викликається до суду шляхом надіслання повістки про виклик поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ст. 136 КПК належним підтвердженням ознайомлення з змістом повістки про виклик іншим шляхом є, зокрема, будь-які інші дані, які підтверджують факт ознайомлення з її змістом.

Більш того, згідно рішення Ради суддів України № 26 від 05 серпня 2022 року «Щодо підвищення використання інструментів електронного судочинства у відправленні правосуддя» визначено виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання); виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень за допомогою засобів традиційного поштового зв`язку здійснювати виключно у разі неможливості комунікації за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання).

Отже, дані п. І цієї ухвали вказують, що потерпілий був поінформований про цей процес за вказані дати завчасно.

Разом з тим, будучи поінформованим про розгляд, не прибув в наведені засідання, як і не повідомив про певні причини такого не прибуття, чим порушив п. 1 ч. 1 ст. 57 КПК.

(іі) наслідки неявки

Принцип добросовісності - це загально правовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Отже, добросовісність при реалізації прав і повноважень - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до учасників кримінального провадження та котрий в тому числі проявляється в інформуванні завчасно у разі неможливості прибуття до суду з поважних причин, котрі настали в житті певного учасника справи.

Позаяк, під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників процесу, заборона зловживати наданими правами (див., до прикладу, постанову ВС від 18 жовтня 2021 року у справі № 299/3611/19).

Водночас, зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям певну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (позиція, викладена у постанові ВС від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17).

Заборона зловживання процесуальними правами є загально правовим принципом і поширюється на всі галузі права (див. ухвалу Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к).

Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (див. постанову ВС від 09 квітня 2019 у справі № 306/1602/16-к).

Зокрема, забезпечення проведення судового провадження у розумні строки ч. 2 ст. 28 КПК України покладено на Суд, а Розділом ІІ КПК України передбачені механізми, спрямовані на забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а саме - заходи забезпечення кримінального провадження, одним з яких є накладення грошового стягнення.

В цьому випадку встановлено, що потерпілий порушив положення п. 1 ч. 1 ст. 57 КПК.

Зловживання процесуальними правами - це також і неналежне використання учасником кримінального провадження наявних у нього процесуальних обов`язків, що виражається у винних процесуальних діях або бездіяльності (саме бездіяльність має місце в цій справі).

Ураховуючи наведене, є дійсним факт невиконання потерпілим своїх процесуальних обов`язків, а отже наявні підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення грошового стягнення.

З огляду на зазначене, Суд вважає за необхідне з власної ініціативи застосувати грошове стягнення у розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6 056 гривень, з огляду на встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір, який з 01 січня складає 3 028 грн. та положення п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК за аналогією, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 щодо того, що відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

На підставі викладеного та керуючись ст. 139, 144, 323, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

накласти на ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ID паспорт громадянина України № НОМЕР_3 від 07.05.2019, адреса: АДРЕСА_1 ) грошове стягнення у розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 6 056 гривень.

Роз`яснити особі, на яку накладено це стягнення, що, відповідно до положень ст. 147 КПК України, вона має право на подання клопотання про скасування ухвал про таке грошове стягнення до суду, який її постановив, у разі наведення обґрунтованих доводів про безпідставність стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення і підлягає негайному виконанню на всій території України.

С у д д я ОСОБА_9