Номер провадження: 11-сс/813/391/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 12.02.2024 якою в межах к/п №0000984 від 15.02.2016 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого;

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України, якому продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 12.02.2024 було частково задоволено клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 та був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України до 08.03.2024 із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Визначений розмір застави у розмірі 1118 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 000 712 грн. залишено без змін.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, однак, воно не вважається закінченим, оскільки у даному випадку обвинувальний акт до суду не направлено, оскільки здійснюється виконання вимог ст. 290 КПК України - ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, на виконання яких строки досудового розслідування не поширюються.

Враховуючи, що досудове розслідування на теперішній час не закінчено, з огляду на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до переконання про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчать про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою з таких підстав:

- досудове розслідування кримінального провадження завершено, матеріали відкриті стороні захисту, що свідчить про отримання стороною обвинувачення всіх доказів та неможливість їх спотворення або приховання, що у свою чергу вказує на відсутність заявлених ризиків, існування яких стороною обвинувачення не було доведено;

- за період перебування під вартою стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , погіршився, що підтверджується відповідними медичними довідками;

- визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного, який не має таких значних доходів та не має у власності майна;

- підозрюваний є сімейною людиною, має 4 дітей, дружину, матір, позитивно характеризується за місцем проживання.

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12.02.2024 та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, водночас прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки в своїй апеляційній скарзі захисник не оспорює обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що його підзора:

- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України (в ред. 22.11.2018), за кваліфікуючими ознаками: організація придбання права на чуже майно, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах;

- ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України (в ред. 22.11.2018),за кваліфікуючими ознаками: організація придбання права на чуже майно, шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах;

- ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України (в ред. 06.12.2019), за кваліфікуючими ознаками: організація набуття, володіння, майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація підроблення посвідчення та іншого офіційного документа, який видається установою, організацією, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація використання завідомо підроблених документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб підтверджується доданими до клопотання доказами є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному к/п існують доведені прокурором ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, а також тим, що він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд також враховує обізнаність підозрюваного із анкетними даними свідків, потерпілих та інших підозрюваних по справі, більш того, колегія приймає до уваги, що в межах вказаного к/п про підозру повідомлено також дружині, матері ОСОБА_8 та матері його дружини, що свідчить про існування ризику можливого впливу на них.

Водночас, колегія суддів враховує посилання захисника відносно того, що ОСОБА_8 є сімейною людиною, має 2 неповнолітніх дітей та позитивно характеризується за місцем проживання, водночас зауважує, що зазначені вище обставини не є безумовною підставою для застосування менш суворого запобіжного заходу та не нівелюють наявні у вказаному провадженні ризики.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Що стосується доводів захисника відносно непомірного розміру застави, апеляційний суд зауважує наступне.

Дійсно, оскаржуваною ухвалою ОСОБА_8 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 1118 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 000 712 грн.

Водночас ч. 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину) забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

В даному випадку слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався та при визначенні застави, яка перевищує передбачену п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межу, врахував те, що ОСОБА_8 обґрунтовувано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України, обставини їх вчинення, розмір заподіяних збитків та прийшла до висновку про те, що саме такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Окрім того, позиція ЄСПЛ стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Апеляційний суд враховує посилання захисника відносно того, що досудове розслідування завершено, матеріали відкриті стороні захисту, що свідчить про отримання стороною обвинувачення всіх доказів, натомість враховує ту обставину, що ОСОБА_8 , який підозрювався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, 06.02.2024 було значно збільшено об`єм раніше повідомленої підозри та було повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.

За встановлених обставин, апеляційний суд, враховуючи приписи абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з огляду на обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, розмір заподіяної шкоди, особу підозрюваного, а також зважаючи на існування зазначених вище ризиків, погоджується із висновком слідчого судді про виключність випадку та необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_8 в якості альтернативного запобіжного заходу застави, розмір якої перевищує встановлений законом для зазначеної категорії злочинів, а саме у розмірі 1118 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який на переконання апеляційного суду буде обґрунтованим та справедливим.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, перевищує розмір, визначений у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 199, 370, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 12.02.2024, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08.03.2024, із визначенням застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4