Єдиний унікальний номер судової справи №678/173/24
Номер провадження №1-кс-678-113/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке подане слідчим СВ ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 01 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, щодо підозрюваного

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лука-Барська Барського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не працюючий, на утримані не повнолітніх дітей не має, раніше судимий:

- 27.06.2012 Барським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

- 21.11.2014 Барським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- 26.03.2015 Барським районним судом Вінницької області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі;

- 02.09.2016 ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 10 місяців 19 днів;

- 30.09.2019 Барським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

- 14.02.2020 Барським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, зарахувавши покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 30.09.2019 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного строку покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Барського районного суду від 21.11.2014 та визначено остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі;

- звільнений 04.01.2024 на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.12.2023 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 1 місяць 20 днів,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого, за змістом якого ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та знову вчинив нові корисливі злочини.

Так, 16 січня 2024 року близько 10 год. ОСОБА_5 , достовірно знаючи і розуміючи, що на території України діє воєнний стан, введений згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який неодноразово продовжено, знаючи про відсутність власників домоволодіння АДРЕСА_2 , проникнув на території даного домоволодіння, розбив шибку вікна веранди житлового будинку та проникнув в його приміщення, звідки викрав штани камуфльовані чоловічі, бувших у використанні, вартістю 70 грн., куртку чоловічу моделі «Fantastic Caprice», розміром 54, бувшу у використанні, вартістю 150 грн., светр чоловічий із чорними та сірими полосами, бувший у використані, вартістю 105 грн., шапку чоловічу чорного кольору, бувшу у використанні, вартістю 15 грн., одну пляшку горілки «Козацька рада» об`ємом 0,5 л, вартістю 92,28 грн., одну пляшку горілки «Nemiroff» об`ємом 0,5 л, вартістю 102,90 грн., вісім металевих банок консерви «Tuna Chunks» вагою 145 г, вартістю 34,88 грн. кожна, загальною вартістю 279,04 грн., які належать ОСОБА_8 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 таємно повторно викрав майно ОСОБА_8 на загальну суму 814,22 гривень, чим заподіяв їй майнову шкоду на вказану суму.

Окрім цього, 26 січня 2024 року близько 01 години ОСОБА_5 достовірно знаючи і розуміючи, що на території України діє воєнний стан, введений згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який неодноразово продовжено Указами Президента України, достовірно знаючи про відсутність власників домоволодіння АДРЕСА_2 , проникнув на території даного домоволодіння, де зірвав поліетиленову плівку, якою було закрито вікно веранди житлового будинку, проникнув в його приміщення, звідки викрав продукти харчування хліб білий «Вінницький» різаний 1 шт. вартістю 20,70 грн., булка «Сонечко» 1 шт. вартістю 36 грн., булка з начинкою 2 шт. вартістю 8,50 грн. кожна, загальною вартістю 17 грн., дві упаковки крупи гречаної вагою по 1 кг вартістю 20 грн. кожна, загальна вартість 40 грн., одна упаковка крупи рису вагою 1 кг, вартістю 52,92 грн., чоловічі зимові чоботи «Alaska», розміром 44/45, бувші у використанні, вартістю 322,83 грн., які належать ОСОБА_8 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 таємно повторно викрав майно ОСОБА_8 на загальну суму 489,45 гривень, чим заподіяв їй майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просять обрати більш м`який запобіжний захід, передбачений КПК України, у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріли, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В силу ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Законодавець у ч. 1 ст. 183 КПК України визначив, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

22 лютого 2024 року у зв`язку з достатністю здобутих доказів під час досудового розслідування, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, сформувавши повідомлення про підозру орган досудового розслідування має обґрунтовані підстави вважати, що кримінальні правопорушення вчинив ОСОБА_5 .

Долучені до клопотання докази дають слідчому судді правові підстави при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу вважати, що підозра у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

Зміст клопотання свідчить, що ризики, які у ньому зазначені, дійсно наявні.

Так, орган досудового розслідування кваліфікує дії підозрюваного ОСОБА_5 як вчинення тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Тобто, у разі доведення винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень йому може бути призначене реальне відбування покарання.

Суд вважає обґрунтованими доводи клопотання, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які чинним Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, усвідомлює, що дане кримінальне провадження відносно нього перебуває на стадії досудового розслідування, що в сукупності обґрунтовано дає підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, передбаченого за вчинені ним злочини, може переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини.

Крім того, враховується, що в Україні відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений, та те, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжких кримінальних правопорушень може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Існує також ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливого незаконного вчинення підозрюваним фізичного та психологічного тиску на свідків та потерпілого у вказаному провадженні спонукаючи до зміни ними показів або відмови від дачі показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж її пом`якшення.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, адже ніде не працює, не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, що може його спонукати до продовження своєї злочинної діяльності, підтвердженням чого наступне. ОСОБА_5 умовно-достроково звільнений від відбуття покарання і невідбутий строк становить більше 1 року. Звільнившись з місць позбавлення волі протягом короткого проміжку часу вчинив два кримінальні правопорушення, спрямованих на викрадення майна, при цьому суд бере до уваги позицію підозрюваного, що злочини ним вчинялися з метою отримання засобів для існування та їжі.

Суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

При цьому суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотаннях ризикам, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням ним процесуальних обов`язків.

Як зазначено у ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законодавець у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установив у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 3023 грн.

З урахуванням особи підозрюваного, тієї обставини, що він офіційно не працює, неодноразово вчиняв корисливі злочини, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави у середній межі, передбаченій п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання підлягає задоволенню і до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 110, 131-132, 176-178, 182-184, 196-198, 309-310, 369-372, 392-395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 травня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 120 920,00 грн.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 , строком на час дії даної ухвали, покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до Відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першим викликом;

2) не відлучатися за межі с. Васютинці Жмеринецького району Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи роботи;

4) заборонити відвідування з метою розпивання спиртних напоїв, місця громадського харчування (кафе, бари, ресторани) на території Вінницької області;

5) утриматися від спілкування з потерпілими та свідками, крім як у присутності слідчого, прокурора та суду в ході проведення слідчих дій та судового розгляду.

У разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

В разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_5 контроль за дотриманням визначених йому обов`язків покласти на Жмеринський районний відділ поліції ГУНП у Вінницькій області

Строк дії ухвали - до 03 травня 2024 року включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Слідчий суддя ОСОБА_1