ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 Справа №607/22887/23 Провадження №1-кп/607/629/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження № 0000181 від 10.11.2023, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області, громадянин України, місце його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, працює кочегаром газової паливної та майстром по ремонту Дичківської філії НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів ДНЗ в с. В.Гаї», раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

31.10.2023 приблизно о 11:15 у приміщенні Дичківської філії НВК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_3 та учнем вказаного навчального закладу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпочався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на спричинення фізичного болю малолітньому ОСОБА_6 .

Реалізовуючи цей умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи 31.10.2023 приблизно о 11:15 у приміщенні Дичківської філії НВК «ЗОШ I-IІI ст. - ДНЗ с. Великі Гаї», що по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту із малолітнім ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, правою ногою наніс один удар в ділянку сідниць малолітнього ОСОБА_6 , який завдав останньому фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, при обставинах викладених вище, визнав повністю.

Надав суду показання про те, що точної дати не пригадує, однак погодився, що це було 31.10.2023, у приміщенні школи в с. Дичків, він побачив, як учень на ім`я ОСОБА_8 намагався відкрити вхідні двері школи, в той час інший учень зі сторони вулиці тримав двері. Це обурило обвинуваченого, тому що він єдиний робітник у школі, а двері нові. Тому він підійшов до ОСОБА_8 та наніс один удар правою ногою йому у сідниці. Про вчинене дуже шкодує, розуміє, що так чинити не можна. Пояснив, що діяв на емоціях. В судових дебатах зазначив, що з усім погоджується. В останньому слові просив пробачення у законного представника потерпілого, запевнив, що більше такого не буде.

Крім власного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини згідно обвинувачення, його винуватість також доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами, із обсягом яких законний представник потерпілого та обвинувачений погодились:

- даними свідоцтва про НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 від 03.102012, про те, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- відомостями, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 14.11.2023 та фототаблиці до нього, згідно з якими, малолітній потерпілий ОСОБА_6 , в присутності понятих та законного представника ОСОБА_7 , за допомогою статиста показав, як 31.10.2023 приблизно о 11:15 він перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та в цей час, коли він був біля вхідних дверей, до нього підійшов ОСОБА_3 , який наніс йому один удар правою ногою в ділянку сідниць, чим спричинив фізичний біль;

- даними висновку експерта № 973 від 14.11.2023 проведеної судово-медичної експертизи про те, що у малолітнього ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень (синців, саден, ран) чи слідів їх загоєння не виявлено.

Наведені докази, із врахуванням поданих прокурором процесуальних документів кримінального провадження (постанови про призначення групи дізнавачів для здійснення досудового розслідування від 10.11.2023, постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 10.11.2023), оцінені судом як належні, допустимі, достовірні, а їх сукупність - достатньою, для визнання поза розумним сумнівом обвинуваченого винуватим у межах висунутого обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України як: умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину, законний представник малолітнього потерпілого, яка є його матір`ю, відмовилась виступати в судових дебатах та не висловлювала думку щодо покарання; особу винного - те, що раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Санкція ч. 1 ст. 126 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 56 та ч. 2 ст. 57 КК України громадські роботи та виправні роботи не застосовуються до осіб, які досягли пенсійного віку.

Частиною 3 ст .4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначається, крім іншого, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

За загальними правилами, визначеними ч. 1 ст. 26 даного Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

КК України не пов`язує призначення покарання з оформленням та отриманням певного виду пенсії, натомість пов`язує з досягненням особою пенсійного віку, який слід вважати 60 років.

ОСОБА_3 працює, на даний час йому 61 рік, тобто він досяг пенсійного віку.

Тому, суд враховуючи наведені вище обставини у сукупності, вважає за доцільне із альтернативних покарань, передбачених санкцією статті, призначити ОСОБА_3 , покарання у виді штрафу в максимальному розмірі згідно санкції статі обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1