ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/713/24

Провадження № 1-кп/210/361/24

23 квітня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої розглядається

клопотання про застосування

примусових заходів

виховного характеру: ОСОБА_4 ,

законного представника особи,

стосовно якої розглядається

клопотання про застосування

примусових заходів

виховного характеру: ОСОБА_5 ,

захисника особи, стосовно якої

розглядається клопотання про

застосування примусових заходів

виховного характеру, - адвоката: ОСОБА_6 ,

педагога: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 09 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, відносно малолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, учня 7-Б класу «Криворізької гімназії №69» Криворізької міської ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2024 року, о 13 годині 40 хвилин, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період дії воєнного стану, який запроваджений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» після повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні Указом Президента України №734/2023 від 06 листопада 2023 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3429-ІХ від 08 листопада 2023 року до 14 лютого 2024 року, знаходячись в приміщенні магазину №169 ТОВ «АТБ-маркет» по вулиці Соборності, 29П, Металургійного району, міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, де в ході здійснення покупок звернув свою увагу на рюкзак марки «Karlos Marconi» бежевого кольору, який знаходився у відчиненій камері схову №5 для зберігання речей відвідувачів магазину. Після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з метою особистого забезпечення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу із камери схову викрав рюкзак марки «Karlos Marconi» належний ОСОБА_8 , відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №371 від 27 січня 2024 року, вартість якого складає 910,31 гривень, де також перебував зарядний пристрій «Power Bank» моделі: НХ160S3, у корпусі чорного кольору зі вставками оранжевого кольору, ємністю 26800mAh, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №240 від 19 січня 2024 року, вартість якого складає 1277,45 гривень. Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_8 майнової шкоди, загальна сума якої складає 2187,76 гривень.

Своїми діями малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

06 лютого 2024 року прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про застосування до малолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру, у вигляді передачі малолітнього під нагляд батьків: матері, - ОСОБА_9 , та вітчиму, - ОСОБА_5 , строком на 01 (один) рік, котре остання будучи присутньою у судовому засіданні підтримала, та зазначила, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння і це підтверджено належними і допустимими доказами, однак враховуючи те, що малолітній не є суб`єктом злочину, саме такий вид примусових заходів виховного характеру як передача малолітнього під нагляд батьків, є достатнім та необхідним для попередження вчинення малолітнім нового кримінального правопорушення.

Малолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні, в присутності законного представника ОСОБА_5 , захисника, адвоката ОСОБА_6 , педагога ОСОБА_7 , надав пояснення по суті справи, підтвердив обставини, викладені у клопотанні, зазначивши час та місце вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, щиро розкаявся, шкодує, що вчинив злочин, вину визнав, запевнив суд, що більше такого вчиняти не буде.

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 просив клопотання прокурора задовольнити та суду пояснив, що він є вітчимом ОСОБА_4 , з його матір`ю він почав проживати коли ОСОБА_10 відвідував дитячий садок. З хлопчиком у нього гарні відносини. Причиною вчинення сином крадіжки на його думку, є вплив його друзів. Хлопчик слухняний, займається футболом, допомагає по господарству.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що син розповів їй, що в магазині він побачив відкриту комірку для зберігання речей і вирішив взяти рюкзак. Коли вона дізналась про те, що трапилося, вона провела з ним профілактичну бесіду, що він повинен був у вказаній ситуації повідомити про це охорону магазину, а не забирати з комірки речі. Свої дії син мотивував тим, що він хотів собі новий рюкзак. Вона розповідала сину, що вона б йому обов`язково купила новий рюкзак, після того як він покористувався трохи старим. Коли вона побачила в нього новий рюкзак, син сказав їй, що він придбав його за 30 гривень в «Секендхенді», вона йому повірила. Після вказаної події вона постійно контролює сина, перевіряє його, телефонує чи він є на тренуванні, після тренування стежить, щоб він пішов додому.

Педагог ОСОБА_7 пояснила, що вона є класним керівником ОСОБА_4 , у зв`язку з введення в країні воєнного стану діти перебувають на офлайн навчання, один раз на тиждень відвідують в школі он-лайн консультації. ОСОБА_10 завжди відвідує і онлайн і офлайн зайняття, інколи може невчасно приєднатися до уроку, однак, одразу після дзвінка приєднується. З ОСОБА_10 вона не одноразово проводили профілактичні бесіди з приводу вказаної події. Кирило не є відмінником, має гарні оцінки лише з предметів які йому подобаються. Кирило активний, позитивний хлопець, зажди пропонує свою допомогу. Враження про хлопчика у неї добре, коли дізналась про вказану подію, не могла повірити в те, що це міг вчинити саме Кирило.

Потерпіла ОСОБА_8 при розгляді справи присутньою не була, надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. Зазначила про відсутність заяв та клопотань з її сторони. Цивільний позов заявляти наміру не має. Право на його пред`явлення потерпілій роз`яснено, а тому, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності потерпілої ОСОБА_8 .

Представники служби у справах дітей та ювенальної превенції при розгляді справи присутніми не були, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Окрім визнання малолітнім ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, його провина також повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000023, які були досліджені у судовому засіданні, достовірність, допустимість та законність яких не оспорювалася сторонами судового провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 08 січня 2024 року від громадянки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра повідомила, що 08 січня 2024 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ» за адресою: АДРЕСА_1 , де в камері речей залишила рюкзак бежевого кольору, в якому знаходилось: санітарна книжка та паспорт громадянина України та бейдж на її ім`я, павербанк 10 000mAh чорного кольору з помаранчевою вставкою вартістю приблизно 1500грн. Приблизно о 13 годині 46 хвилин підійшовши до камери виявила його відсутність (арк.крим.пров.№8);

- протоколом огляду місця події від 08 січня 2024 року, складеного слідчим Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 , в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з фото-таблицею до нього, в ході котрого проведено огляд в приміщенні магазину «АТБ» за адресою: АДРЕСА_1 (арк.крим.пров.№10-11);

- протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 10 січня 2024 року (арк.крим.пров.№22);

- протоколом огляду документу від 10 січня 2024 року, а саме оптичного диску на котрому записано усі наявні відеозаписи від 08 січня 2024 року, та додатком до нього, диском, переглянутому у судовому засіданні, відповідно до якого, о 13 годині 40 хвилин до комірок зберігання речей підходить особа, яка ключем відчиняє комірку, яка розташована другою ліворуч в першому ряді зверху, звідки забирає рюкзак бежевого кольору із чорними ручками та зникає з поля зору камери (арк.корим.пров.№24-26);

- заявою ОСОБА_9 від 11 січня 2024 року, яка за добровільною згодою видає портфель бежевого кольору «Karlos Marconi» для долучення до матеріалів кримінального провадження (арк.крим.пров.№30);

- протоколом огляду предмету від 11 січня 2024 року, проведеного слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 , за участі понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_9 , та фото-таблицею до нього, відповідно до якого, проведено огляд портфелю бежевого кольору, під час огляду вилучено бежевий портфель «Karlos Marconi», паспорт громадянина України, медичну картку та пропуск на ім`я ОСОБА_8 та павербанк чорного кольору з оранжевими полосками (арк.крим.пров.№31-41);

- висновком експерта судової товарознавчої експертизи №240 від 19 січня 2024 року, відповідно до якого, ринкова вартість, зарядного пристрою «Power Bank» моделі: НХ160S3, у корпусі чорного кольору зі вставками оранжевого кольору, ємністю 26800mAh, бувшого у використанні, придбаного у березні 2023 року новим, який перебував у робочому стані, без пошкоджень, без комплекту передбаченого виробником, станом цін на 08 січня 2024 року, складає 1277,45 гривень (арк.крим.пров.№46-52);

- висновком експерта судової товарознавчої експертизи №371 від 27 січня 2024 року, відповідно до якого, ринкова вартість, з урахуванням зносу, рюкзаку, бежевого кольору, марки «Karlos Marconi», матеріалу поліестер, без підкладу, бувшого у використанні, придбаного в вересні місяці 2023 року новим, станом цін на 08 січня 2024 року, складає 910,31 гривень (арк.крим.пров.№54-60).

Таким чином, заслухавши пояснення малолітнього ОСОБА_4 , його законного представника, захисника, педагога та враховуючи думку прокурора, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

За ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього (малолітнього) може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до ч.3 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Положеннями ст. 501 КПК України передбачено, що в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд приймає лише 2 види рішень: ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо прокурором буде доведено вчинення неповнолітнім, зазначеним в ст.498 КПК України, суспільно-небезпечного діяння, чи ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру, якщо суд дійде висновку, що прокурор під час судового розгляду не довів факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, і закриває провадження, інших підстав для відмови в застосуванні примусових заходів виховного характеру законом не передбачено.

При цьому, до особи, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого діяння, згідно зі ст.498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Пунктом 7 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Суд ухвалюючи судове рішення щодо малолітнього ОСОБА_4 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст.3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК.

В діях малолітнього ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.22 КК України кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України настає з чотирнадцяти років, що свідчить про те, що ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.4 ст.185 КК України.

Згідно ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином. Вказане кримінальні правопорушення вчинено ОСОБА_4 у віці 12 років та який свою вину у скоєному визнав повністю та щиросердечно розкаявся, раніше не судимий, відсутність матеріальних претензій потерпілої сторони, те що неповнолітній зареєстрований з матір`ю та вітчимом, які мають належний виховний вплив на сина, а також те, що ОСОБА_4 на обліку в секторі ювенальної превенції Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області не перебуває, на обліку в службі у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради не перебуває, родинна ОСОБА_4 не перебуває на обліку в Криворізькому міському центрі соціальних служб допомога не надавалась, звернень не надходило, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходів виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд батьків: матері, - ОСОБА_9 та вітчиму, - ОСОБА_5 .

Такі заходи сприятимуть виправленню малолітнього та будуть більш дієвим та ефективним способом впливу на останнього.

Потерпілій ОСОБА_8 кримінальним правопорушенням завдано майнового збитку на загальну суму 2187,76 гривень. Майно повернуто в повному обсязі. Цивільний позов не заявлявся, право на його пред`явлення потерпілій роз`яснено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосвувались.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.22, 97, 105 КК України, ст.ст.498, 500, 501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 09 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходів виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд батьків: матері, - ОСОБА_9 , та вітчиму, - ОСОБА_5 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків терміном 01 (один) рік.

Попередити ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про відповідальність у разі порушення взятого на себе зобов`язання.

Речові докази перераховані на арк.крим.пров.№42, а саме: рюкзак бежевого кольору марки «Karlos Marconi» в кількості 1шт, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 в кількості 1шт., особисту медичну книжку на ім`я ОСОБА_8 в кількості 1шт, дозвіл «Мерчендайзера» від компанії «Байдера Логістик» на ім`я ОСОБА_8 в кількості 1шт, павербанк чорного кольору з оранжевими полосами по краям та логотипом (наліпкою) «Ашан» в кількості 1шт, які згідно розписки від 11 січня 2024 року передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , - залишити у останньої за належністю.

Матеріали кримінальних проваджень №0000023 залишити при клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру з подальшим зберіганням у справі за №210/713/24, провадження №1-кп/210/361/24.

Ухвала може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Повний текст ухвали складено 23 квітня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1