Справа № 592/6859/24
Провадження № 1-кс/592/2891/24
УХВАЛА

про арешт майна

02 травня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянув клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Сумського РУП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001267 від 24.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах,-

установив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 23.04.2024 до ЧЧ Сумського РУП надійшло повідомлення про те що, 23.04.2024 близько 17 год в ході перевірки інформації оперативного відділу ДУ «Сумський слідчий ізолятор», за адресою: м. Суми, проїзд Гайовий, 19, під час огляду посилки, яка надійшла з відділення «Нової пошти» № 22 м, Суми на ім`я ув`язненого ОСОБА_4 , 1994 р.н., було виявлено:

1. поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження ззовні схожу на наркотичну- поміщено до паперового пакету № 1.

2. експер-накладну № 7653 та було поміщено до спец пакету № PSP 2191585 .

Приймаючи до уваги те, що під час досудового розслідування здобуто достатньо доказів, які вказують на те, що вилучені під час затримання речі є знаряддями та предметом вчиненого кримінального правопорушення і відіграє в даному кримінальному провадженні в якості речового доказу, а тому підпадає під ознаки ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Враховуючи викладене, виникла необхідність у накладені арешту тимчасово вилучене майно, а тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки є достатні підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, тобто є достатні підстави вважати, що вищезазначений речовий доказ зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, в подальшому може бути використаний, як доказ та має суттєве значення у кримінальному провадженні № 0001267 від 24.04.2024.

На підставі викладеного та керуючись ст. 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події:

- на паперовий пакет № 1 поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження ззовні схожу на наркотичну;

- на спец. пакет спец пакету № PSP 2191585 експер-накладну № 7653.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт і які були відсутні під час оголошення ухвали з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1