Справа № 405/388/24
провадження № 1-кс/405/566/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 03.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна автомобіля PEUGEOT BIPPER, державний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 .

Мотивуючи клопотання про арешт майна слідчим зазначено, що у кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчим стверджується, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, з метою забезпечення можливості в подальшому конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 як виду покарання та з метою уникнення відчуження даного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: автомобіль PEUGEOT BIPPER, державний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 .

В судове засідання слідчий не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив його задовольнити.

Клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядалось без повідомлення власника майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 03.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає для забезпечення можливої конфіскації.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У даному випадку метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Так, 23.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Проте, в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до реєстраційної картки ТЗ автомобіль PEUGEOT BIPPER, державний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не має статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, що протирічить положенням ч.5 ст.170 КПК України, в якій зазначено, що арешт на майно з цією метою може бути накладеним лише на майно, яке належить підозрюваному, обвинуваченому, засудженому або юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На підставі викладеного, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно якої, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на яку спрямований будь який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі Агосі проти Об`єднаного королівства); заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування; стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь яке невиправдане втручання у право власності державних органів, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт автомобіля PEUGEOT BIPPER, державний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_6