Справа №621/816/21
Пр. №1-кп/621/24/24
Ухвала

іменем України

16 квітня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Балабаново, Борівського району Калузької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , має середню-спеціальну освіту, не заміжня, не працює, раніше не судима:

яка обвинувачується, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що обвинувачена неодноразово не з`являлась до суду, та у подальшому, через неявку до суду була оголошена в розшук, не має офіційного місця роботи та легального доходу, покинула фактичне місце проживання та не повідомила про це суд та прокуратуру, відтак ризики передбачені ст. 177 КПК України, що полягають у можливості переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати.

Обвинувачена ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечувала.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1, пунктом 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, у разі визнання винуватою, їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відомості щодо суворості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою, у сукупності з відомостями про особу обвинуваченої, яка не одружена, не має офіційного місця роботи, вказують на існування високих ризиків переховування від суду, а також і вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлюючи про наявність в суді обвинувального акту, не з`являлась до суду та не повідомляла про причини неявки.

Сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, вказує на недостатність, а також і на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також встановленим та підтвердженим під час його судового розгляду.

За таких обставин, клопотання про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України належить визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 грн 00 коп. (3028 грн * 20), який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, та у разі внесення застави покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 встановити до 14 червня 2024 року включно.

Визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

Реквізити для внесення застави: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; Банк отримувача ДКСУ, м. Київ Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0006674.

У разі внесення застави звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти та покласти на неї наступні обов`язки: не відлучатися за межі Харківського району без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора чи суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за кожним викликом до прокурора чи суду.

У разі невиконання обов`язків ОСОБА_4 , застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1