Справа № 761/7491/24
Провадження № 1-кс/761/5324/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого ГСУ ДБР, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 013 84 від 23.08.2023,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого ГСУ ДБР, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 013 84 від 23.08.2023.

Звертаючись зі скаргою заявник зазначає, що слідчими ГСУ ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 013 84 від 23.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.203-2, ч.2 ст.209, ч.3 ст.212, ч.1 ст. 365-3 КК України.

В рамках вищевказаного кримінального провадження, 12.01.2024 слідчими ГСУ ДБР було проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 за результатом якого, серед іншого було вилучено мобільний телефон, який належить останньому.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді про обшук не було надано дозволу на вилучення такого майна, зокрема мобільного телефону, а тому таке майно має статус тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим просить зобов`язати слідчого повернути власнику вилучене майно.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала доводи своєї скарги, просила скаргу задовольнити та зобов`язати уповноваженого слідчого повернути вилучений мобільний телефон власнику.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги вказуючи, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2024 було прямо надано дозвіл на вилучення в тому числі електронних, цифрових носіїв інформації, які були вилученні за результатом проведення обшуку, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2024 згідно якої було надано дозвіл на вилучення, зокрема в тому числі електронних, цифрових носіїв інформації.

Таким чином, встановлено, що спірне майно не є тимчасово вилученим майном, оскільки щодо нього ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на вилучення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для повернення майна, вилученого 12.01.2024 під час проведення обшуку, як тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 169, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого ГСУ ДБР, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 013 84 від 23.08.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: