Справа № 464/6200/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/975/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 464/6200/22 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпівка Красногвардійоного району АР Крим, без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 16 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 16 серпня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироку Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року, шляхом часткового складання, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Зараховано ОСОБА_5 у строк основного покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 16 грудня 2022 року по 10 квітня 2023 року з розрахунком один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 визначено обчислювати з 16 грудня 2022 року.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він, незважаючи на введення та дію на території України правового режиму воєнного стану, 03 грудня 2022 року, близько 09:50 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 62, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав із прилавку майно ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме: шоколад молочний торгової марки «Milka Alpine Milk» масою 270 грам у кількості 7 штук вартістю 105,39 грн за одну штуку, шоколад молочний торгової марки «Milka» масою 100 грам у кількості 9 штук вартістю 35,07 грн за одну штуку, шоколад молочний торгової марки «Milka» з наповнювачем ціл. Горіх і карамель масою 300 грам у кількості 3 штуки вартістю 113,98 грн за одну штуку, які заховав за куртку, після чого не оплативши вказаний товар пройшов повз касову зону, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії виявлено та припинено працівниками магазину.

На вирок суду захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду щодо ОСОБА_5 змінити та призначити останньому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник звертає увагу, що обвинувачений визнав свою вину у повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю вчиненого та вказав про намір стати на шлях виправлення.

На думку апелянта, остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі не сприятиме досягненню мети перевиховання, а може призвести до озлоблення засудженого та породженню у нього намірів помсти суспільству у майбутньому.

У суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали та просили пом`якшити покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України.

Прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 заперечив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою усіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, докази не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі захисником також не оспорюється.

Що стосується покарання, з яким не погоджується апелянт, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обране з врахуванням особи винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, вчинив новий злочин проти власності, не працює, на психіатричному на наркологічному обліках не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин які обтяжують покарання; та призначене в межах, санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповіднодо ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Оскільки ОСОБА_5 засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року до покарання у виді 5 років 1 місяця, суд першої інстанції за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань призначив обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавленняволія, яке на переконання колегії суддів, відповідатиме його меті, гуманності і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Щодо доводів апелянта про необхідність врахування при призначенні покарання особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання, то усі дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, були відомі суду та в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через суворість, немає.

За змістом ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, є правом, а не обов`язком суду і може мати місце лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.

Колегія суддів з урахуванням у сукупності всіх обставин провадження та особи обвинуваченого не вбачає підстав для висновку про істотне зниження ступеню тяжкості вчинених злочинів та для застосування положень ст. 69 КК України.

З огляду на викладене апеляційний суд висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання у вигляді 5 років позбавлення волі відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів й підстав для зміни вироку та пом`якшення обвинуваченому покарання немає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.

Апеляційна скарга захисника не містить правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає її необґрунтованою.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 16 серпня 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3