Єдиний унікальний номер 1-330/11
Провадження №1-і/333/21/24
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , засудженої за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в рамках кримінальної справи №9061003 від 2010 постановою слідчого від 30.12.2010 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності її доньці ОСОБА_4 .

Вироком Комунарського районного суду (справа № 1-330/11) від 25.07.2012, її доньку ОСОБА_4 , було визнано винною та засуджено:

- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації особистого майна.

- за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації особистого майна;

За життя її донька, була власницею частини квартири АДРЕСА_1 .

06.01.2022, її донька, ОСОБА_4 , померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки вищевказаної квартири.

У передбачений чинним законодавством строк вона звернулася до державної нотаріальної контори з метою подання відповідної заяви про прийняття спадщини після смерті доньки.

Однак, державним нотаріусом 6-ої Запорізької державної нотаріальної контори, після прийняття від неї мене заяви, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на спадкову квартиру, було накладено арешт.

Будучи спадкоємцем першої черги після смерті її доньки, вона не має можливості в повній мірі реалізовувати своє право на спадщину відносно даного майна через незалежні від мене обставини, а саме перебування під арештом майна, що в свою чергу унеможливлює здійснення будь-якої нотаріальної дії відносно вказаного вище майна, із урахуванням тривалого часу, що минув після закриття справи, істотних організаційних і кадрових змін, що в подальшому відбулися у правоохоронних органах, вирішення питання про припинення втручання у право власності (шляхом прийняття спадщини та подальшої реєстрації права власності) шляхом звернення до слідчого або прокурора очевидно не буде ефективним способом захисту,порушеного права.

Тому за викладених обставин скасування арешту майна в позасудовому порядку неможливе, тому вона змушена звернутись до суду з даним клопотанням.

ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явилася будучи належним чином повідомлена.

Прокурор в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Комунарського районного суду від 25.07.2012 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації особистого майна.

Постановою слідчого від 30.12.2010 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Судом під час винесення вироку не вирішено питання про скасування арешту майна.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.01.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного нотаріуса шостої Запорізької державної контори, відмовлено ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки на спадкову квартиру накладено арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів, а з урахуванням вимог п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України таке клопотання подається саме до суду, який ухвалив вирок.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, а саме: на частину квартири АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - задовольнити.

Арешт накладений постановою слідчого від 30.12.2010 в рамках кримінального провадження №9061003 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1