печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, що подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 28.11.2023 на підставі Постанови про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді від 28.11.2023 винесеної старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань полковником Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 було проведено обшук в помешканні громадянина України ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення якого вилучено мобільний телефон марки iPhone 13 PRO MAX, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 . До теперішнього часу будь - яка інформація щодо отримання слідчими органами Державного бюро розслідувань відповідної ухвали слідчого судді про проведення обшуку в помешканні громадянина ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 відсутня. Окрім того ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, вилучене майно не має жодного відношення до кримінального провадження та не містить інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Відсутні відомості щодо накладення арешту на вказане майно.

В судове засідання особа, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, учасники судового процесу про розгляд скарги повідомлені належним чином, з огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала скаргу, та слідчого на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як визначено у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що Головним Слідчим Управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстроване Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000009 від 22.04.2014 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.4. ст. 190, 4.3 ст. 209, ч.3 ст. 362, ч.2 ст. 364-1 КК України.

В межах здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 28.11.2023 до постановлення ухвали слідчого судді та на підставі Постанови про проникнення до житла чи іншого володіння особи від 28.11.2023 року винесеної старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань полковником Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 було проведено обшук в помешканні громадянина України ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого, згідно протоколу обшуку №1 від 28.11.2023 року вилучено: мобільний телефон марки iPhone 13 PRO MAX, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 .

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Разом з тим органом досудового розслідування не було надано суду доказів того чи надався ухвалою слідчого судді дозвіл на вилучення майна, питання щодо поверненння якого є предметом розгляду вказаної скарги.

Як визначено у ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що розгляд справи у відповідності до положень ст. 22 КПК України відбувається на засадах змагальності, тоді як суб`єкт бездіяльності не надав слідчому судді доказів правомірності подальшого утримання вилученого під час проведення обшуку майна слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 року, підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 100, 160-166, 167, 168, 170-174, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 року,- задовольнити.

Зобов`язати уповноважену службову особу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: мобільний телефон марки iPhone 13 PRO MAX, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1