Справа № 756/807/24
Номер провадження № 1-кп/756/962/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 03.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, працює менеджером в ТОВ «Дорекс безпека руху», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. У невстановлений під час судового розгляду час, день та місці у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 , у невстановлений час та місці, придбав вогнепальну зброю, а саме виготовлений шляхом переробки саморобним способом самозарядний газо-шумовий пістолет «Rohm», моделі «RG 88», калібру 9 mm P.A.K. та 20 боєприпасів до вогнепальної зброї - пістолетні набої калібру 9 mm P.A., які переніс до місця свого тимчасового проживання - АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати в своїй кімнаті без передбаченого законом дозволу.

29.07.2023, у період часу з 11 годин 42 хвилини до 14 годин 03 хвилини, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 працівниками поліції було виявлено та вилучено вказані пістолет та набої.

Під час здійснення кримінального провадження встановлено, що вилучений за місцем проживання ОСОБА_4 пістолет відноситься до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, виготовленої шляхом переробки саморобним способом самозарядного газо-шумового пістолета «Rohm», моделі «RG 88», калібру 9 mm P.A.K. промислового виробництва (компанія «Rohm GmbH», м. Арнсберг, Німеччина), який придатний для стрільби патронами калібру 9 mm P.A. та проведення пострілів способом роздільного спорядження. А вилучені 20 патронів - належать до боєприпасів вогнепальної зброї, виготовлені саморобним способом по типу пістолетних патронів калібру 9 mm P.A., шляхом спорядження гільз промислового виробництва метальними снарядами, порохом та капсулями, які відповідно придатні до стрільби.

1.2 Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторін захисту та обвинувачення.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що в судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкримінований злочин вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосування положень 75, 76 КК України строком на 2 роки. Також прокурор просив урахувати, що на його думку, існує обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме щире каяття та відсутні обставини, які обтяжують покарання.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого злочину, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, і обвинувачений їх у повному обсязі підтверджує. Крім того обвинувачений надав показання, що після смерті батька, за місцем проживання останнього, знайшов вказаний пістолет, вирішив забрати собі та привіз за місцем свого проживання. Пізніше, під час обшуку за місцем свого проживання, проведеного в рамках іншого кримінального провадження, у нього було знайдено та вилучено пістолет та набої. Міркував пістолет віддати правоохоронцям, але не вистачило часу. Будь-якого дозволу на зброю не мав. У вчиненому кається, бо знає, що це не є законним, а тому просить суворо не карати.

2.1.3. Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо обставин, за яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість, а також просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. Бо на думку захисника, обставини в цьому кримінальному провадження не дають підстав для визначення обвинуваченому більш тривалого іспитового строку.

2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

2.2.2. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під фізичним чи психічним тиском.

2.2.3. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, зі слів - кається, засуджує свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не дослідувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні.

3.2. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

3.3. При цьому обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, на думку суду, відсутні.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

4.2. Отже, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Особу обвинуваченого, який має зареєстроване місце проживання, освіту, офіційно працевлаштований.

4.3. При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.

4.4. Ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, а також обставину, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченому в виді позбавлення строком на 3 роки, але зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

4.5. Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4.6. Призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засудженого).

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19-22/45658-БЛ від 16.10.2023 у сумі 4780 грн 00 коп., які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

5.3. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України: пістолет «Rohm» моделі «RG 88» калібру 9 mm P.A.K., 20 патронів калібру 9 mm P.A., які знаходяться в камері зберігання речових доказів ГСУ НП України (м. Київ, вул. М. Руденка, буд. 22-а), слід знищити, а мобільний телефон марки «iPhone», моделі 11, IMEI НОМЕР_1 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів ГСУ НП України (м. Київ, вул. М. Руденка, буд. 22-а), слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19-22/45658-БЛ від 16.10.2023 у сумі 4780 грн 00 коп. - стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- пістолет «Rohm», моделі «RG 88», калібру 9 mm P.A. K , 20 патронів калібру 9 mm P.A., які знаходяться на зберіганні в камері речові доказів ГСУ НП України (м. Київ, вул. М. Руденка, буд. 22-а) - знищити;

- мобільний телефон марки «iPhone», моделі 11, IMEI НОМЕР_1 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів ГСУ НП України (м. Київ, вул. М. Руденка, буд. 22-а), - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1