Справа №293/522/18
Провадження № 1-кс/293/10/2024
УХВАЛА

29 травня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів заяву адвоката ОСОБА_6 про відвід головуючого судді ОСОБА_9 по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000030 від 18.01.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186, ч.2 ст.345 КК України

ВСТАНОВИВ:

22.05.2024 адвокат обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подав заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_9 по кримінальному провадженні №0000030 від 18.01.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186, ч.2 ст.345 КК України, справа №293/522/18.

В обґрунтування заяви про відвід зазначає, що головуючий у справі суддя ОСОБА_9 підлягає відводу з тих підстав, що він не згоден з процесуальними рішеннями, яке прийняв суд, а саме те, що головуючий суддя відмовив в задоволенні його заяви про відвід прокурора ОСОБА_10 , мотивуючи тим, що це суб`єктивна думка прокурора, яка базується лише на критиці. Відмовляючи в задоволенні даного клопотання про відвід прокурора, суддя ОСОБА_9 має зацікавленість на стороні обвинувачення і це не має нічого спільного з неупередженістю і об`єктивністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2024 заява про відвід судді передана для розгляду головуючій судді ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_9 , просив її задовольнити. Вказав, що головуючий судді не звертає уваги на його докази та аргументи, які свідчать про відсутність вини обвинувачених. Вказав, що висловлює йому недовіру. Вказує, що головуючий суддя ОСОБА_9 в ухвалі не навів його аргументів, аргументів прокурора,не звернув на них увагу, тобто ухвала про відвід прокурору є немотивована. Просив задовольнити заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_9

Обвинувачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали заяву захисника про відвід головуючого судді та просили її задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 , який приймає участь в судовому засіданні в режимі відео конференції заяву захисника ОСОБА_6 підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 про відвід головуючого судді ОСОБА_9 від розгляду вказаного кримінального провадження. Вказала, що відсутні підстави, передбачені п.4 ч.1 ст. 75 КПК України. Зазначила, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. В своючергу суддя надає оцінку усім доказам безпосередньо у нарадчій кімнаті. Вважає заявлений відвід безпідставним та необґрунтованим.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав думку прокурора.

Суддя ОСОБА_9 будь-яких пояснень щодо заявленого відводу не подав та у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №293/522/18, внесеного до ЄРДР за №0000030 від 18.01.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186, ч.2 ст.345 КК України, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Підстави для відводу судді визначені нормами статей 75-76 КПК України.

Зокрема, згідно із п.3,4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ч.4, 5 ст.80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Так, зі скарги адвоката ОСОБА_6 встановлено, що він не погоджуючись з процесуальними рішеннями суду, заявив відвід головуючому по справі судді ОСОБА_9 , оскільки ухвалою від 27.03.2023 головуючий суддя ОСОБА_9 відмовив у задоволенні його заяви про відвід прокурора ОСОБА_10 від участі у даному кримінальному провадженні та відмовою суду в прийнятті та оцінці наданих ним доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Заявлений захисником ОСОБА_6 відвід судді ОСОБА_9 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК.

Більшість вказаних заявником доводів заявленого відводу захисника ґрунтуються винятково на його незгоді із ухвалою суду про відмову в задоволенні його заяви про відвід прокурора у кримінальному провадженні та відмовою суду в прийнятті та оцінці наданих ним доказів.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Утім, будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_9 в розгляді вказаної справи, не встановлено, та будь-яких доказів такої упередженості заява про відвід не містить, а незгода з процесуальним рішенням не може бути підставою для відводу.

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

В зв`язку з цим, суд відмовляє в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 75,76,80-82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 про відвід головуючого судді ОСОБА_9 по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000030 від 18.01.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186, ч.2 ст.345 КК України, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_11