Справа № 372/1941/24
Провадження № 1-кс-481/24
ухвала

Іменем України

11 квітня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2022 року за №0000100, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кокчетав Республіки Казахстан, громадянина України, працюючого у Виконавчому комітеті Обухівської міської ради Київської області на посаді старости сіл Григорівка, Гусачівка та Матяшівка, неодруженого, маючого на утримання трьох неповнолітніх дітей, з загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1, ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Обухівського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2022 року за №0000100, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1, ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 146 КК України.

Клопотання із додатками відповідає вимогам, передбаченим ст. 184 КПК України.

Відповідно до наданих суду матеріалів, вбачається, що СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Обухівської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 від 26.01.2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1, ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у жовтні 2021 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні громадського будинку «Гусачівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , балансоутримувачем якого являється Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, діючи умисно з метою особистого збагачення, користуючись відсутністю власника, таємно, шляхом вільного доступу, незаконно, здійснив крадіжку: 11 (одинадцять) чавунних секцій батарей для опалення синього кольору, радянського виробництва, вартістю 550 грн.; 22 (двадцять двох) чавунних секцій батарей для опалення білого кольору, радянського виробництва, вартістю 1 100 грн.; 1 (однієї) чавунної секції батареї для опалення, радянського виробництва, вартістю 50 грн., належні потерпілому Виконавчому комітету Обухівської міської ради Київської області.

Після цього, ОСОБА_5 зник з місця події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У результаті незаконних дій, а саме крадіжки, ОСОБА_5 таємно заволодів майном потерпілого Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 1 700 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Окрім цього, згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтями 27, 28 Конституції України передбачено обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2022 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 , використовуючи власний транспортний засіб марки «Opel», моделі «Combo», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, зупинився за адресою: АДРЕСА_3 , де, побачив знайомого ОСОБА_6 , з яким у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово неприязних відносин. У ході конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто, діючи з прямим умислом, ОСОБА_5 , підійшов ближче до ОСОБА_6 та лобною частиною голови наніс йому 2 удари в підборіддя та по зубах, після чого

ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на землю. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 своєю ногою завдав ОСОБА_6 не менше 5 ударів в область грудної клітки останнього, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи, черепно-мозкової травми та струсу головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_5 , в січні 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у приміщенні громадського будинку «Гусачівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно з метою особистого збагачення, під час воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні», із подальшим продовженням строку дії, користуючись відсутністю господаря, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, незаконно, здійснив крадіжку: 1 (однієї) сталевої труби синього кольору довжиною 175 см, діаметром 76 мм., товщиною металу 0,5 см, радянського виробництва, вартістю 306 грн. 35 коп.; 6 (шість) сталевих труб коричневого кольору довжиною 175 см, діаметром 76 мм., товщиною металу 0,5 см, радянського виробництва, вартістю 1 838 грн. 10 коп.; 1 (однієї) сталевої труби коричневого кольору довжиною 70 см, діаметром 76 мм., товщиною металу 0,5 см, радянського виробництва, вартістю 122 грн. 50 коп.; 1 (однієї) сталевої труби синього кольору довжиною 130 см, діаметром 76 мм., товщиною металу 0,5 см, радянського виробництва, вартістю 227 грн. 50 коп., належні потерпілому ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_5 зник з місця події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У результаті незаконних дій ОСОБА_5 таємно заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив останньому майнову шкоду на загальну суму 2 494 грн. 45 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, встановлено, що 09.04.2024 року, близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , використовуючи власний транспортний засіб автомобіль марки «Opel», моделі «Combo», білого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , реалізовуючи свій раптово виниклий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 з мотивів помсти останньому через його перебування в стані алкогольного сп`яніння, у невстановленому досудовому розслідуванні місці наказав ОСОБА_9 примусово сісти у вищевказаний транспортний засіб, тим самим обмеживши останнього в праві вільно пересуватися, що фактично обмежило волю пересування потерпілого.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом зазначеного автомобіля, у якому також перебував ОСОБА_9 , попрямував до земельної ділянки, що за адресою:

АДРЕСА_2 , де, усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного позбавлення волі людини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно позбавив ОСОБА_9 права на свободу пересування, тобто права вільного та безперешкодного, за своїм бажанням, переміщення у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб та у будь-який час, примусово помістивши останнього до підвального приміщення за вищевказаною адресою та за допомогою металевого прута та пластикових стяжок зачинив двері підвального приміщення, чим вчинив позбавлення волі останнього, після чого пішов з місця події у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі людини.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з із більш м`яких запобіжних ходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане слідчим клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення клопотання, вважає, що ризики, на які посилається прокурор є надуманими та недоведеними. Надала суду письмові заперечення, у яких зазначила, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, є батьком трьох дітей, які перебувають на його утриманні, займає посаду старости села ОСОБА_10 , має постійне місце проживання, а тому ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду є недоведеним. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у клопотанні необґрунтований, оскільки досудове розслідування у кримінальних провадженнях триває понад рік, а тому в органу досудового розслідування було достатньо часу для збирання доказів. Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні не доведений, оскільки до клопотання не долучено доказів, що підозрюваний вчиняв спроби здійснити будь-який неправомірний вплив на інших учасників процесу, відсутні повідомлення потерпілих, свідків на адресу слідчого, які б вказували на неправомірну поведінку ОСОБА_5 або будь-яких інших обставин, які б могли свідчити на користь казаного ризику. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є абстрактним та недоведеним, оскільки підозрюваний упродовж досудового розслідування співпрацював з органом досудового розслідування, надав доступ до приміщень, камер відеоспостережень. Також, за епізодом заподіяння тілесних ушкоджень, матеріали кримінального провадження не містять висновку судово-медичної експертизи із зазначенням тяжкості тілесних ушкоджень, що ставить під сумнім кваліфікацію кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, вважає клопотання необґрунтованим, а покази свідків неправдивими, просив відмовити у задоволенні клопотання.

За клопотанням прокурора у судовому засіданні допитано ОСОБА_6 , який суду повідомив, що підозрюваний ОСОБА_5 разом з групою осіб вчиняв фізичне насильство відносно нього, особисто наносив удари, а саме вдарив головою. Медичних документів, які б могли підтвердити даний факт відсутні.

Вислухавши учасників провадження, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що 10 квітня 2024 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1, 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 146 КК України.

Обґрунтованість підозри підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними по провадженню доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 25.01.2021;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 08. 02.2022;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 від 05.03.2024;

- висновком експерта №26 від 20.03.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.03.2024;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 05.03.2024;

- протоколом проведення додаткового слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 від 28.03.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка

ОСОБА_11 від 28.03.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка

ОСОБА_9 від 29.03.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 від 29.03.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка

ОСОБА_13 від 01.04.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 30.05.2023;

- протоколом обшуку від 15.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.08.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 31.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.11.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.11.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.11.2023.

- висновком експерта № 23-81/СЕС від 06.11.2023;

- висновком експерта 19/111/11-2/16443 від 14.03.2024;

- протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 09.04.2024;

- протоколом обшуку від 09.04.2024;

- протоколом огляду від 09.04.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 09.04.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 від 10.04.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 09.04.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 09.04.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 09.04.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 10.04.2024.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вважаю, що під час розгляду клопотання у повному обсязі виконано вимоги статей 177, 178, 194 КПК України, доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину за який передбачена у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, може переховуватись від правоохоронних органів, а у подальшому від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи ризик переховування в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, необхідно зазначити, що ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, у якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Підозрюваний ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, є батьком трьох дітей, які перебувають на його утриманні, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_20 , працює, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Тобто, вказаний ризик є актуальним, але враховуючи особу ОСОБА_5 має не такий ступінь небезпеки.

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення на території с. Григорівка Обухівського району Київської області у якому працює на посаді старости села та може знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які можуть мати значення для кримінального провадження.

Дійсно, вказаний ризик є актуальним, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка, так як особи, які мають статус свідків або потерпілих у вказаному кримінальному провадженні раніше мали тісне спілкування з підозрюваним ОСОБА_5 .

Згідно із п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на потерпілих, свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу, оскільки на теперішній час досудове розслідування триває, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні може призвести до зміни показів та перешкодити кримінальному провадженню.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Висновки слідчого щодо наявності таких обставин, виходячи з положень ст. 178 КПК України, мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану).

При цьому необхідно мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходжу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Статтею 178 КПК України визначено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, є батьком трьох дітей, які перебувають на його утриманні, працює, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Також, слідчий та прокурор не посилались на те, що підозрюваним вчинялись будь-які дії відносно переховування від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджання кримінальному провадженню. Будь-яких доказів на підтвердження вчинення підозрюваним подібних дій слідчому судді не подавалось.

Вважаю, що заявлені у клопотанні слідчого ризики, хоча й існують, проте вони мають не такий ступінь небезпеки, якому може запобігти лише винятково найсуворіший запобіжний захід.

У контексті практики Європейського суду з прав людини, необхідно зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Вважаю, що майновий і соціальний статус підозрюваного, який має постійне джерело доходу, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, вказує на маловірогідність втечі підозрюваного від слідства та суду, а тому необхідність у утриманні останнього під вартою відсутня.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність слідчим і прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, зважаючи на відсутність судимостей, наявність сталих соціальних зв`язків, належну процесуальну поведінку, вважаю можливим відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 177-179, 182-184, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :

У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1, ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, якому доручене проведення досудового розслідування кримінального провадження, до суду, прокурора;

- заборонити залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду цілодобово;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 09 червня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, якому доручено досудове розслідування цього кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1