Справа № 158/1852/24 Провадження №11-сс/802/265/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконферензв`язку),

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 і інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 червня 2024 року задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Обрано щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бодячів Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого на посаді вантажника Ківерцівського міського виробничого управління житлово-комунального господарства, раніше несудимого, запобіжний захід вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 04 серпня 2024 року, включно.

Строк тримання під вартою визначено обчислювати з 09 год. 50 хв. 06 червня 2024 року.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Згідно ст.183 КПК України, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст.194 КПК України покладено наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні, а тому дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим обрав даний запобіжний захід.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про її незаконність та необґрунтованість. Вказує, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не враховано ряд факторів, як щодо обставин кримінального правопорушення у вчиненні якиого підозрюється ОСОБА_8 та щодо його особи. Зокрема, судом не взято до уваги того, що ОСОБА_8 має місце постійного проживання, раніше не судимий.

Крім того, апелянт вказує, що сторона обвинувачення не навела доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

З огляду на наведене, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою в задоволенні клопотання про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі і просили скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора та слідчого, які заперечили доводи апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею були дотримані.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000635 від 06 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

07 червня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України..

На думку апеляційного суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий.

Однак, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_8 25 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000382 від 24 квітня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Крім того з матеріалів справи вбачається, що потерпілим у кримінальному провадженні №0000382 від 24 квітня 2024 року являється ОСОБА_11 , який також є потерпілим у даному кримінальному провадженні №0000635.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 квітня 2024 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, до 26.06.2024 року включно (№0000382). Проте вказаний запобіжний захід обраний ОСОБА_8 , належним чином останнім виконаний не був, так як підозрюваний покинув місце свого проживання з метою впливу на потерпілого ОСОБА_11 , що у свою чергу спростовує твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав їй запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави.

За таких обставин запобіжний захід, обраний слідчим суддею, є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 .

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання та відсутність судимості, на переконання апеляційного суду, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 та інших даних про його особу, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку останнього та запобігти встановленим ризикам.

Інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, зазначених у клопотанні слідчого та не дають жодних підстав для відмови в задоволенні поданого слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вказане, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі сторони захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді