Справа № 175/4732/24
Провадження № 1-кп/175/283/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000936 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, військовослужбовець військової служби за контрактом, який перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії старшого радіотелеграфіста групи управління вогневого відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип С) першої прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «молодший сержант», з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, встановлено, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військовослужбовця військової служби за контрактом та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії старшого радіотелеграфіста групи управління вогневого відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип С) першої прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 02 березня 2024 року приблизно об 08 годині 18 хвилин, перебуваючи у м.Краматорськ Донецької області у місці тимчасової дислокації управління НОМЕР_1 прикордонного загону ім. Героя України полковника ОСОБА_6 , отримавши усний наказ свого прямого начальника заступника коменданта з ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 щодо вибуття зі штатним озброєнням та засобами індивідуального захисту в підпорядкування начальника 3 ВПС (тип С) для заняття оборони в складі підрозділу з метою посилення позиції ВП «ОРЕЛ» в АДРЕСА_2 для забезпечення подальшого виконання завдань щодо відсічі збройної агресії з боку російської федерації, відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану, тобто ч.4 ст. 402 КК України.

03 квітня 2024 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 , за ч.4 ст.402 КК України і застосувати покарання за правилами ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу та погоджуються на призначення останньому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два роки).

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання, що призначене ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки. В строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просила затвердити угоду про визнання винуватості та вона згодна з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, передбачені абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими.

Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Враховуючи викладене, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження поданої угоди, та вважає доведеним у судовому засіданні те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, тобто за ч.4 ст.402 КК України.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Угоду від 03 квітня 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000936 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України та призначити покарання на підставі статті 69 КК України, основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два роки).

На підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання, що призначене ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_4 з 02 березня 2024 року (з моменту затримання).

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1