печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалами Печерського районного суду м. Києва № 757/27718/22-к від 20.10.2022 року та № 757/28222/22-к від 27.10.2022 року у кримінальному провадженні № 0000628 від 26.05.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернулося до слідчого судді в інтересах ОСОБА_5 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалами № 757/27718/22-к від 20.10.2022 та 757/28222/22-к від 27.10.2022 у кримінальному провадженні № 0000628 від 26.05.2022 на грошові кошти у сумі 92 000 гривень, 67 020 Євро, 433 100 доларів США.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, в його подальшому застосуванні відпала потреба. Досудове розслідування здійснюється майже два роки. Грошові кошти належать ОСОБА_5 , яка не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження. Грошові кошти не відповідають ознакам речового доказу у рамках даного кримінального провадження. Жодні слідчі дії після арешту із майном не вчинялися.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання про арешт майна з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував у зв`язку з тим, що вказані грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку адвоката ОСОБА_3 , прокурора, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головного слідчого управління Національної поліції України знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000628 від 26.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалами слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.10.2022 у справі №757/27718/22-к та від 27.10.2022 у справі № 757/28222/22-к, в рамках кримінального провадження № 0000628 від 26.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених в ч. 3 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України, яке знаходиться у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України, накладено арешт на майно, яке було вилучено 29.09.2022 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права користування, володіння та розпорядження, а саме - на грошові кошти у сумі 92 000 гривень, 67 020 Євро, 433 100 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, з ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.10.2022 у справі № 757/27718/22-к та від 27.10.2022 у справі № 757/28222/22-к вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Окрім того слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так у клопотанні про скасування арешту майна не наведено достатньо доказів того, що потреба в подальшому арешті майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відпала, на противагу чого, як встановлено в ухвалі про накладення арешту на майно, органом досудового розслідування у обґрунтовано такий ступінь втручання в право власності з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного та враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а суб`єктом звернення у клопотанні не наведено об`єктивних підстав, що дали б слідчому судді можливість дійти висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, вважаю, що в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалами Печерського районного суду м. Києва № 757/27718/22-к від 20.10.2022 року та № 757/28222/22-к від 27.10.2022 року у кримінальному провадженні № 0000628 від 26.05.2022 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 10 год. 40 хв. 29.03.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1