ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

В особі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні у залі суду в м. Рівне кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003071 від 07 травня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської обл., громадянина України, українця за національністю, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України , суд -

встановив:

06 травня 2017 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу НВК АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останньому кулаками обох рук два удари по голові та тулубу, заподіявши малалітньому потерпілому тілесні ушкодження у вигляді вкрововиливу у ділянці носової переділки, саден в ділянці лівої ключиці, в лівій скроневій ділянці, які згідно висновку експерта, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і повідомив, що дійсно скоїв кримінальний просттупок при вищезазначених обставинах. В скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов визнав частково, оскільки матеріальна шкода не доводиться будь-якими письмовими доказами (чеками чи квитанціями про витрати на лікування, а потерпілим тільки подано роздруківки з мережі інтернет про вартість ліків, які невідомо чи були ним придбані. Моральну шкоду визнав частково, оскільки вважає, що його протиправна поведінка була спровокована самим потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримав та просив його задовільнити. Також дав показання, що 06 травня 2017 року він спільно зі своїми друзями гуляв неподалік свого будинку. До них підкотився м"яч, яким грався хлопчик в дворі. Вони взяли м"яч та хотіли погратись, але віддали його хлопцю. Вони з друзями гралися штовхаючи ногами один одному камінця. Але коли він штовхнув камінець в бік своєї знайомої, вона його не зловила та камінець випадеого попав в п"тку хлопця, який грався з м"ячем. Ми вибачились та пішли далі гуляти. Через деякий час біля НВК № 17 до них підійшов незнайомий чооловік разом з хлопчиком, який був в дворі з м"ячем і після того, як хлопець вказав на нього пальцем, наніс йому удар, який через те, що він відхилився прийшовся в область ключиці. Він похитнувся , а чоловік в цей час наніс ще один удар в одласть лівої частини обличчя, від якого він впав. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ні ким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.

Судом з"ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 як і орган досудового слідства за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває .

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та визнання вини. До обставини, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину щодо малолітнього.

Оцінюючи в сукупності обставини справи, з урахуванням особи винного, та з метою запобігання вчиненню ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

Щодо заявленого потерпілим цивільного позову, то суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено в судовому засіданні потерпілий не надав суду жодних документів на підтвердження понесених ним витрат, а тому суд не знаходить підстав для стягнення коштів на відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру правопорушення, глибини заподіяних позивачеві фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливостей їх реалізації з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіювач шкоди тощо.

Виходячи з вищевказаного суд вважає, що необхідним та достатнім буде задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь в сумі 3000,00 грн.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_6 звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, а відтак судовий збір підлягає стягненню в дохід держави з обвинуваченого ОСОБА_5 в розмірі пропорційному до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_5 6286 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 3000 ( три тисячі) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Прокурору та обвинуваченому копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні копія рішення суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1