Справа № 750/2060/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/94/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Чернігівського РВП Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000538, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 309 КК України, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з професійно-технічною освітою, раніше неодноразово судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 309 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» до 14 квітня 2024 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 309 КК України та наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, також, буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю та покладенням на нього обов`язків, передбачених КПК України. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий, з професійно-технічною освітою, перебуває у цивільному шлюбі, має сина. Вказує, що слідчим не було надано, в розумінні саме обґрунтованої підозри, незаперечних доказів причетності ОСОБА_8 до скоєння злочину за ч. 4 ст. 152 КК України. Звертає увагу, що причетність ОСОБА_8 до скоєння зґвалтування базується лише на свідченнях потерпілої, яка в свої неповні 14 років вживає наркотичні засоби та свідчень сторонніх осіб, які розповіли тільки те, що їм розповіла потерпіла.

Заслухавши доповідача, доводи сторін провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Зі змісту ухвали вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчим суддею виконані вимоги ст. ст. 193, 194 КПК України. Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя встановив достатність доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів провадження, СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у зазначеному вище кримінальному провадженні, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 309 КК України.

13.02.2024 року ОСОБА_8 , затримано у порядку ст. 208 КПК України, в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України. 14.02.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із вищезазначеним, взяв до уваги дані про особу підозрюваного, тяжкість та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, покарання, яке йому загрожує.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням апелянта, прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, а саме, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, що загрожує йому в разі визнання його вини, ніде офіційно не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів майнового характеру, зловживає спиртними напоями та наркотичними речовинами, та має недостатньо міцні соціальні зв`язки у суспільстві, а тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, останній, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за скоєне, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, оскільки потерпіла ОСОБА_10 є знайомою підозрюваного ОСОБА_8 та йому достеменно відомо місце проживання та навчання останньої, перебуваючи на волі, він матиме реальну змогу незаконно впливати на потерпілу, з метою зміни її показань на свою користь, тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов до правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході апеляційного розгляду.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не є доцільним, оскільки обставини, наведені в апеляційній скарзі захисника, не дають можливість обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий суддя необґрунтовано обрав відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Твердження апелянта про неврахування судом певних обставин щодо підозрюваного не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність обрання даного виду запобіжного заходу.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4