Справа № 953/2790/24
н/п 1-кс/953/3195/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р. м.Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000367 від 03.04.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який є учасником бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

30 квітня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000367 від 03.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з визначенням ОСОБА_4 застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Харківській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000367 від 03.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Орган досудового розслідування встановив, що ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, до складу якої увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи умисел, спрямований на вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, з метою особистого незаконного збагачення, у невстанволений органом досудового розслідування час, незаконно придбав накркотичний засіб - "метадон", маса якого наразі невстанволена, та з того часу почав зберігати вказаний наркотичний засіб з метою подальшого збуту на території Куп`янського району Харківської області.

Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що 07 липня 2023 року о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи між 4 та 5 поверхами під`їзду будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_11 блістер з десятьма пігулками наркотичного засобу - метадон за грошову винагороду у сумі 2000 грн.

Після чого 07 липня 2023 року у період часу з 18 години 35 хвилин до 19 години 00 хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , добровільно видав працівникам поліції зазначений вище блістер з десятьма пігулками білого кольору з написом «Метадон=3Н», який відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) № СЕ-19/121-23/16534-НЗПРАП від 02 серпня 2023 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0, 2483 грама.

30 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- даними протоколу огляду грошових коштів від 07.07.2023;

- даними протоколу огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 07.07.2023;

- даними протоколу огляду та добровільної видачі від 07.07.2023;

- даними протоколу за результатами проведення негласних розшукових заходів аудіо-відео контроль особи від 31.08.2023;

- даними протоколу за результатами проведення НС(Р)Д-контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 07.07.2023;

- даними висновку експерта № СЕ-19/121-23/16534-НЗПРАП від 02.08.2023;

- даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження від 17.08.2023 та від 13.11.2023;

- даними протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

- даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13.11.2023, від 28.06.2023;

- даними протоколу обшуку від 30.04.2024.

Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання від шести до десяти років позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Враховуючи ту обставину, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, тому з метою отримання заробітку шляхом зайняття злочинною (протиправною) діяльністю може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_15 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених саме п.п. 1, 5 ст.177 КПК України.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, посилаючись на те, що пред`явлена йому підозра є необґрунтованою, а заявлені в клопотанні ризики, не підтверджені жодними доказами. Зазначив, що він прийв участь у проведенні АТО у 2014-2016 роках, є учасником бойових дій, у цей період отримав контузію, після чого має хронічне захворювання, що проявляється в непереборному бажанні вживати наркотичні речовини, а також перебуває на обліку ВІЛ-інфікованих, що унеможливлює здійснення лікування в умовах слідчого ізолятора. Повідомив про те, що не має можливості надати суду докази на підтвердження викладених фактів, оскільки вся медична документація була вилучена співробітниками поліції під час обшуку.

Захисник - ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що ризики, на які посилається слідчий та прокурор в обґрунтування клопотання, не підтверджені жодними доказами, а пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою. Просила не застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце реєстрації, є учасником бойових дій. Крім того, вказала на наявність у підозрюваного певних хронічних захворювань та неможливість здійснення його лікування в умовах СІЗО.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за № 0000367 від 03.04.2023, у рамках якого було подано клопотання, дійшов такого висновку.

30 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколу огляду грошових коштів від 07.07.2023; даними протоколу огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 07.07.2023; даними протоколу огляду та добровільної видачі від 07.07.2023; даними протоколу за результатами проведення негласних розшукових заходів аудіо-відео контроль особи від 31.08.2023; даними протоколу за результатами проведення НС(Р)Д-контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 07.07.2023; даними висновку експерта № СЕ-19/121-23/16534-НЗПРАП від 02.08.2023; даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження від 17.08.2023 та від 13.11.2023; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13.11.2023, від 28.06.2023; даними протоколу обшуку від 30.04.2024.

Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри та неналежність наданих органом досудового розслідування доказів причетності останнього до інкримінованих правопорушень, з огляду на те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Так, слідчий суддя зауважує, що повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу доказах. Отже слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень достатніми.

З огляду на такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні сторона обвинувачення підтвердила ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно не працює, не має джерела доходу та у нього відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового злочину, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який є учасником бойових дій, є ВІЛ-інфікованим, має зареєстроване місце мешкання на території Куп`янського району Харківської області, однак фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу та будь-яких зв`язків з державою не має, раніше не судимий, та наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.

З огляду на викладене, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 , хоча і є раніше не судимим, але на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду, при цьому посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного певних захворювань та неможливість здійснення лікування в умовах перебування у слідчому ізоляторі у судовому засіданні належними доказами не підтверджені.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Нормами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованих підозрюваному діянь, як вони сформульовані стороною обвинувачення, враховуючи особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є учасником бойових дій, а також беручи до уваги положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, вважає за доцільне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, що пов`язані з застосуванням запобіжних заходів, у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000367 від 03.04.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 29 червня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали встановити до 29 червня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 02 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1