Єдиний унікальний номер судової справи 201/759/24
Номер провадження 1-кп/201/561/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Дніпро

вул. Гусенко, 13

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із їх примиренням, заявлене під час підготовчого судового засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 28 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002488 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирогоща, Дубнівського району, Ровенської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2022 року за № 0002488 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за наступних обставин:

19 жовтня 2022 року близько 13 години 30 хвилин водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем«RENAULT LOGAN» р.н. НОМЕР_1 рухався в Соборному районі міста Дніпро по вулиці Січеславській Набережній з боку вулиці Ливарної в напрямку вулиці Набережної Перемоги.

Під час руху ОСОБА_7 порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, під час руху, змінив напрямок руху ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де в районі будинку АДРЕСА_3 , скоїв зіткнення із автомобілем «FORD TRANSIT» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався з боку вулиці Набережної Перемоги в напрямку вулиці Ливарної в лівій смузі руху та після зіткнення продовжив некерований рух та скоїв зіткнення із автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER 150» p.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в лівій смузі руху зустрічного йому напрямку. Внаслідок зіткнення пасажиру автомобіля «FORD TRANSIT» р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження.

Своїми діями водій автомобіля «RENAULT LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_7 , грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться у причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в лобній області дещо ліворуч, з переходом на волосисту частину голови, скальпованої рани 4-го пальця по долонній поверхні лівої кисті з дефектом м?яких тканин, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із їх примиренням, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 повністю відшкодував завдані йому збитки, претензій матеріального та морального характеру він до ОСОБА_7 не має та примирився з останнім. У зв`язку з чим, вважав за необхідне звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно останнього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти клопотання потерпілого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із примиренням з потерпілим, зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнає повністю, у скоєному щиро кається, збитки потерпілому ОСОБА_4 відшкодував повністю і примирився з останнім. Зазначив, що цілком розуміє наслідки закриття кримінального провадження саме з цих підстав і не потребує реабілітуючого рішення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням останнього з потерпілим на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, вважаючи його таким, що ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, просила суд вирішити питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, надавши суду відповідні матеріали. В судовому засіданні зазначила, що заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися, речові докази відсутні.

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання потерпілого про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням останнього з потерпілим на підставі ст. 46 КК України та просив закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Представник цивільного позивача ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 вирішення клопотання потерпілого ОСОБА_4 залишив на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи потерпілого ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження, надані прокурором, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, відповідно до ст. 372 КПК України при прийняті такого рішення, суд має зазначити в ухвалі формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося обвинуваченому, суть питання, що вирішується ухвалою, встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

У відповідності до ст. 12 КК України, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до необережних нетяжких злочинів.

Виходячи з положень ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, є обов`язком суду у разі наявності всіх передбачених законом про кримінальну відповідальність умов, а отже, суд не вирішує питання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки зазначене питання може бути вирішено виключно при ухваленні вироку суду в порядку, передбаченому ст. ст. 368-374 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як випливає з положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, раніше не судимий, повністю відшкодував завдані збитки потерпілому ОСОБА_4 та примирився з останнім, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю.

Під час досудового розслідування в межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Такі висновки суду повністю узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17), постанові Верховного Суду від 01 лютого 2024 року у провадженні № 51-4798км23 (справа № 930/497/23).

Тож, з огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 витрати по проведенню судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 4 543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок, на користь держави.

Стосовно заявленого цивільного позову ОСОБА_10 до ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та до ОСОБА_7 про стягнення у солідарному порядку з ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 192 399 гривень 58 копійок, моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, витрат, пов`язаних з подачею евакуатора, завантаження, транспортування, розвантаження у розмірі 3 500 гривень, витрат на зберігання Тойота Ленд Крузер д.н.з. НОМЕР_6 у розмірі 540 гривень, витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 4800 гривень та судових витрат на користь цивільного позивача ОСОБА_10 суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при закритті кримінального провадження по справі у зв`язку з примиренням винного з потерпілим не передбачене вказаними вище нормами закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених положень кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених кримінальним процесуальним законом підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві та представнику цивільного позивача його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, зважаючи на те, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з примиренням обвинуваченого ОСОБА_7 з потерпілим ОСОБА_4 , суд вважає, що, у даному випадку, цивільний позов ОСОБА_10 до ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та до ОСОБА_7 про стягнення у солідарному порядку з ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 192 399 гривень 58 копійок, моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, витрат, пов`язаних з подачею евакуатора, завантаження, транспортування, розвантаження у розмірі 3 500 гривень, витрат на зберігання Тойота Ленд Крузер д.н.з. НОМЕР_6 у розмірі 540 гривень, витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 4800 гривень та судових витрат на користь цивільного позивача ОСОБА_10 , слід залишити без розгляду.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 127-129, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 12, 46 КК України, суд, -

постановив:

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із їх примиренням задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 28 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002488 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_7 витрати по проведенню судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 4 543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок, на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та до ОСОБА_7 про стягнення у солідарному порядку з ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 192 399 гривень 58 копійок, моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, витрат, пов`язаних з подачею евакуатора, завантаження, транспортування, розвантаження у розмірі 3 500 гривень, витрат на зберігання Тойота Ленд Крузер д.н.з. НОМЕР_6 у розмірі 540 гривень, витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 4800 гривень та судових витрат на користь цивільного позивача ОСОБА_10 - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу (потерпілому) ОСОБА_10 та його представнику ОСОБА_6 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає їх праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 00 хвилин 25 червня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1