ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2742/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/785/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.111-1 КК України
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2023 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Сулигівка Ізюмського району Харківської області, громадянка України, з вищою освітою, розлучена, фізична особа-підприємець, раніше не судима, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, 2013 року народження,-

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України, та їй призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування у сфері освіти на строк 10 років.

Строк додаткового покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування у сфері освіти, обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахується з дня ухвалення вироку, тобто з 25 грудня 2023 року.

Відповідно до вимог ст.72 КК України, ОСОБА_7 зарахований до строку покарання строк її попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 16 березня 2023 року по 24 грудня 2023 року включно, із розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як встановив суд, у ОСОБА_7 , перебуваючи на території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, у невстановлений час, але не пізніше 13 серпня 2022 року виник злочинний умисел, направлений на колабораційну діяльність, а саме на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у навчальному закладі «Общеобразовательная школа № 6 г. Изюм».

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, і також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади рф, всупереч вимогам п. п. 1. 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів зс рф на території України. 24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її тактичним застосуванням, незаконно вторгайся на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України : порушенням порядку, встановленого, Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії російської федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).

У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. В подальшому дію воєнного стану неодноразово продовжено по теперішній час.

У період з початку березня по середину вересня 2022 року територія м. Ізюм Ізюмського району Харківської області була окупована підрозділами держави - агресора.

З початку військової агресії рф, на територіях, які опинилися в окупації, зокрема за території АДРЕСА_1 , представники держави - агресора створили незаконні органи влади, які розпочали впроваджувати політичні та освітні стандарти рф.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 «Федерального закона "Об образовании в российской федерации"» від 29.12.2012 № 273-ФЗ (далі - закон № 273-ФЗ) в освітніх організаціях освітня діяльність здійснюється на державній мові російської федерації, якщо цією статтею не встановлено інше. Викладання та вивчення державної мови російської федерації в рамках освітніх програм, що мають державну акредитацію, здійснюються відповідно до федеральних державних освітніх стандартів, освітніх стандартів (мовою оригіналу: в образовательных организациях образовательная деятельность осуществляется на государственном языке российской федерации, если настоящей статьей не установлено иное. Преподавание и изучение государственного языка российской федерации в рамках имеющих государственную аккредитацию образовательных программ осуществляются в соответствии с федеральными государственными образовательными стандартами, образовательными стандартами).

Відповідно до п. 6 ст. 2 закону № 273-ФЗ федеральний державний освітній стандарт - сукупність обов`язкових вимог до освіти певного рівня та (або) до професії, спеціальності та напряму підготовки, затверджених залежно від рівня освіти федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої світи (мовою оригіналу: федеральный государственный образовательный стандарт - совокупность обязательных требований к образованию определенного уровня и (или) к профессии, специальности и направлению подготовки, утвержденных в зависимости от уровня образования федеральным органом исполнительной власти, осуществляющим функции по выработке и реализации государственной политики и нормативно-правовому регулированию в сфере общего образования, или федеральным органом исполнительной власти, осуществляющим функции по выработке и реализации государственной политики и нормативно-правовому регулированию в сфере высшего образования).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 закону № 273-ФЗ федеральні державні освітні стандарти загальної освіти розробляються за рівнем освіти (мовою оригіналу: федеральные государственные образовательные стандарты общего образования разрабатываются по уровням образования).

Стандарти початкової загальної освіти (1-4 класи) у системі освіта російської федерації затверджено Наказом Міністерства освіти російської федерації (Министерства просвещения российской федерации) від 31.05.2021 № 286 «Об утверждении федерального государственного образовательного стандарта начального общего образования» (далі - ФГОС № 286). Згідно з п. 32.1 цього стандарту, до навчального плану входять наступні обов`язкові для вивчення учбові предмети (учбові модулі): Російська мова, Літературне читання, Рідна мова та (або) державна мова республіки російської федерації, Літературне читання рідною мовою, Іноземна мова, Математика, Навколишній світ, Основи релігійних культур та світської етики: навчальний модуль: "Основи православної культури"; навчальний модуль: "Основи іудейської культури"; навчальний модуль: "Основи буддійської культури"; навчальний модуль: "Основи ісламської культури"; навчальний модуль: "Основи релігійних культур народів росії"; навчальний модуль: "Основи світської етики", Образотворче мистецтво, Музика, Технологія, Фізична культура (мовою оригіналу - Русский язык, Лигературное чтение, Родной язык и (или) государственный язык республики - российской федерации, Литературное чтение на родном языке, Иностранный язык, Математика, Окружающий мир, Основы религиозных культур и светской этики: -учебный модуль: "Основы православной культуры"; учебный модуль: "Основы иудейской культуры"; учебный модуль: "Основы буддийской культуры"; учебный модуль: "Основы исламской культуры"; учебный модуль: "Основы религиозных культур народов россии"; учебный модуль: "Основы светской этики", Изобразительное искусство, Музыка, Технология, Физическая культура.

Відповідно до п. 15 цього стандарту програма початкової загальної освіти реалізується державною мовою російської федерації.

Стандарти основної загальної освіти (5-9 класи) у системі освіти російської федерації затверджено Наказом Міністерства освіти російської федерації (Министерства просвещения российской федерации) від 31.05.2021 № 287 "Об утверждении федерального государственного образовательного стандарта основного общего образования" (зареєстрований в Міністерстві юстиції рф 05.07.2021 № 64101) (далі - ФГОС № 287).

Згідно з п. 32.1 цього стандарту, до навчального плану входять наступні обов`язкові для вивчення учбові предмети: російська мова, Література, Рідна мова та (або) державна мова республіки російської федерації, Рідна література, Іноземна мова, Друга іноземна мова, Математика, Інформатика, Історія, Суспільствознавство, Географія, Фізика, Хімія, Біологія, Образотворче мистецтво, Музика, Технологія, Фізична культура Основи безпеки життєдіяльності. Навчальний предмет « Математика » предметної галузі «Математика та інформатика» включає навчальні курси «Алгебра», «Геометрія», «Вірогідність і статистика» (мовою оригіналу: русский язык, Литература, Родной язык и (или) государственный язык республики российской федерации, Родная литература, Иностранный язык, Второй иностранный язык, Математика, Информатика, История, Обществознание, География, Физика, Химия, Биология, Изобразительное искусство, Музыка, Технология, Физическая культура, Основы безопасности жизнедеятельности. Учебный предмет Математика» предметной области «Математика и информатика» включает в себя учебные курсы «Алгебра», «Геометрия», «Вероятность и статистика»).

Відповідно до п. 15 цього стандарту програма основної загальної освіти, у тому числі адаптована, реалізується державною мовою російської федерації.

Стандарти середньої освіти (10-11 класи) у системі освіти російської федерації затверджено Наказом Міністерства освіти та науки російської федерації (Министерста образования и науки рф) від 17.05.2012 №413 "Об утверждении федерального государственного образовательного стандарта среднего общего образования" зареєстрований в Міністерстві юстиції рф 06.07.2012 № 24480) (далі - ФГОС № 413).

Згідно з п. 18.3.1 цього стандарту, учбовий план середньої загальної освіти передбачає обов`язкове вивчення наступних учбових предметів на базовому та поглибленому рівні: Російська мова, Література, Рідна мова та (або) державна мова республіки російської федерації, Рідна література, Іноземна мова, Друга іноземна мова, Математика, Інформатика, Історія, Суспільствознавство, Географія, Фізика, Хімія, Біологія, Фізична культура, Основи безпеки життєдіяльності (мовою оригіналу - Русский язык, Литература, Родной язык и (или) государственный язык республики Российской Федерации, Родная литература, Иностранный язык, Второй иностранный язык, Математика, Информатика, История, Обществознание, География, Физика, Химия, Биология, Физическая культура, Основы безопасности жизнедеятельности).

03.06.2022 на території м. Куп`янськ Харківської області групою осіб з числа громадян України було здійснено підписання протоколу засідання щодо створення окупаційної адміністрації держави-агресора на території Харківської області під назвою «временная гражданская администрация Харьковской области», що створена функціонує в інтересах російської федерації, та обрання її керівника - громадянина України ОСОБА_12 . Вказане рішення затверджено виданням наказу новопризначеним головою т.зв. «временной гражданской администрацией Харьковской области» ОСОБА_12 № 2/22 від 03.06.2022. 10.06.2022 головою т.зв «временной гражданской администрацией Харьковской эбласти» ОСОБА_12 видано наказ № 9/22 від 10.06.2022, що якого затверджено утворення районних окупаційних адміністрацій держави- агресора на тимчасово окупованій території Харківської області, а саме: т.зв. временной гражданской администрацией Волчанского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Вовчанськ), т.зв. «временной гражданской администрацией Ізюмского района Харьковской области» (адміністративний центр у Ізюм), т.зв. «временной гражданской администрацией Купянського района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Куп`янськ), т.зв. «временной гражданской администрацией Харьковского района Харьковской области» адміністративний центр у сел. Козача Лопань).

18.07.2022 головою т.зв «временной гражданской администрацией Харьковской области» ОСОБА_12 видано наказ № УГ-55/22 від 18.07.2022 щодо перейменування назви вказаного незаконного органу в «военно-гражданскую администрацию Харьковской области», згідно п. 2 якого також перейменовано районні, підрозділи вказаної окупаційної адміністрації держави-агресора на т.зв. «военно гражданские администрации». Зміна назви органів здійснено з врахуванням повного правонаступництва із збереженням прийнятих ними реквізитів та організаційно- штатної структури відповідно до п. З вказаного наказу.

Так, керівником т.зв. «военно-гражданской администрацией Ізюмского района Харьковской области» було призначено громадянина України ОСОБА_13 , яким у складі вказаного незаконного органу створено структурний підрозділ - відділ освіти, керівником якого призначено громадянку України ОСОБА_14 . До завдань вказаного підрозділу входило створення закладів освіти на території Ізюмського району Харківської області, підбір та призначення на посаду їх директорів, загальна організаційна, матеріально-технічна, інформаційна підготовка новостворених закладів освіти до навчального процесу відповідно до стандартів російської федерації та надання відповідних консультацій та методично - рекомендаційних матеріалів їх керівникам.

Надалі, у невстановлений час, але не пізніше 02 липня 2022 року, більш точний час не встановлено, представниками окупаційної адміністрації держави-агресора було створено заклад освіти під назвою « Общеобразовательная школа № 6 г. Изюм » на основі приміщень та матеріальних цінностей Комунального закладу «Ізюмський ліцей № 6» Ізюмської міської ради Харківської області за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора, перебуваючи на території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, 13 серпня 2022 року надала добровільну згоду на зайняття посади директора закладу освіти «Общеобразовательная школа № 6 г. Изюм» шляхом направлення відповідної заяви до окупаційної адміністрації.

В подальшому, 13 серпня 2022 року ОСОБА_7 була призначена на посаду директора закладу освіти «Общеобразовательная школа № 6 г. Изюм» на підставі наказу № 85-к від 13.08.2022, виданого т.зв. «начальником отдела образования военногражданской администрации Изюмского района Харьковской области» ОСОБА_14 , із строком вступу на посаду з 15.08.2022.

Так, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора, виконуючи повноваження директора закладу освіти «Общеобразовательная школа № 6 г. Изюм», у період з 15 серпня по 10 вересня 2022 Року здійснювала набір педагогічного та технічного складу до вказаного навчального закладу шляхом пошуку, укладення з останніми трудових договорів та видання наказів про їх призначення, здійснювала проведення нарад з педагогічним та технічним складом з метою організації навчального процесу відповідно до стандартів держави- агресора та вказівок окупаційної адміністрації держави-агресора, а також надавала деяким педагогічним працівникам пропозиції щодо проходження курсів підготовки кваліфікації на території російської федерації.

Надалі, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого кримінально-протиправного заміру, направленого на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора, виконуючи повноваження директора «Общеобразовательная школа №6 г. Изюм», у період часу з 15 серпня по 10 вересня 2022 року, більш точний час с не встановлено, надавала вказівки щодо вилучення з подальшого навчального процесу підручників, складених відповідно до стандартів МОН України, в тому числі з навчальних дисциплін «Українська мова», «Українська література» та «Історія України», здійснюючи підготовку до впровадження у освітній процес підручників, які відповідають стандартам початкової та середньої загальної освіти держави-агресора, зазначеним у Наказі Міністерства освіти російської федерації 31.05.2021 № 286 «Об утверждении федерального государственного образовательного стандарта начального общего образования» та Наказі Міністерства освіти російської федерації 31.05.2021 № 287 "Об утверждении федерального государственного образовательного стандарта основного общего образования".

Разом з цим, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора, виконуючи повноваження директора закладу освіти «Общеобразовательная школа № 6 г. Изюм», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 15 серпня по 26 серпня 2022 року, більш точну дату не встановлено, керуючись положеннями ст. 14 Федерального закону «Об образовании в российской федерации» 29.12.2012 №273-Ф3 та на порушення вимог ст. 7 Закону України №2145- VIII «Про освіту» від 05.09.2017, надала вказівку підлеглому педагогічному складу щодо здійснення навчального процесу у вказаному закладі освіти на російській мові.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 111-1 КК України, тобто здійснювала дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість.

Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною та призначити покарання за ч.3 ст.111-1 КК України у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, державного управління та контролю, місцевого самоврядування у сфері освіти та займатися освітньою та виховною діяльністю строком на 10 років.

На обґрунтування вказаних доводів зазначає, що ОСОБА_15 вчинила кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, виконуючи особливу роль особи, яка вчинила колабораційну діяльність у закладах освіти, спричинила вкрай негативні наслідки для впровадження повноцінного освітнього процесу в Україні, а тим більше, в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, а також думку обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України, як здійснення громадянкою України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених у судовому засіданні, аналіз яких даний у вироку.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 ніким не оскаржені, то висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають, з урахуванням вимог ч.1 ст.404 КПК України.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_7 колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, є слушними, з наступних підстав.

Так, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України в період воєнної агресії рф проти України, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, її дії під час вчинення правопорушення та після, вік, стать, спосіб життя та склад родини, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого, її позитивні характеристики, те, що обвинувачена раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, а також висновки досудової доповіді про середній ризик небезпеки для суспільства, відомості в досудовій доповіді про соціальну психологічну характеристику ОСОБА_7 .

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 є громадянкою України, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, має вищу педагогічну освіту, до 2022 року працювала заступником директора в навчальному закладі м. Ізюма Харківської області, розлучена, з січня 2023 року є ФОП, до затримання працювала в благодійній організації «Слов`янське серце», зареєстрована та проживає в м.Ізюм Харківської області, де характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має повнолітню доньку, 2000 року народження, та на утриманні малолітнього сина, 2013 року народження, який на даний час проживає з бабусею.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції визнано щире каяття.

Також суд взяв до уваги і те, що ОСОБА_7 надала критичну оцінку своїй протиправній поведінці, висловлювала жаль з приводу скоєного, визначаючи, що дуже кається у вчиненому. Крім того, судом першої інстанції враховано і невеликий час, протягом якого ОСОБА_7 виконувала обов`язки директора навчального закладу.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що покарання ОСОБА_7 у виді 1 року позбавлення волі в межах санкції частини статті, буде справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із даним висновком суду з огляду на те, що при призначені обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.111-1 КК України, суд першої інстанції не у повному обсязі врахував тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_7 вчинила злочин проти основ національної безпеки України, що становить велику суспільну небезпеку, здійснювала дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти у період воєнного стану, спричинила вкрай негативні наслідки для впровадження повноцінного освітнього процесу в Україні. Слід також зазначити, що значну роль у формуванні та збереженні ідентичності дитини відіграє саме освіта, через яку здійснюється безпосередній вплив на становлення та розвиток світоглядних уявлень, національної та правової ідентичності, громадянської позиції, ставлення до своєї держави та надбань її народу тощо. А системний підхід російської влади до впровадження власної освіти спрямований, у тому числі, на викоріння української ідентичності дітей, здійснення освітнього процесу передбачається повністю за російським стандартами, російською мовою та включає потужну пропагандистську складову, що має на меті «денацифікувати» українських дітей та сформувати державі-агресору світогляд.

А тому призначене ОСОБА_7 основне покарання у виді 1 року позбавлення волі не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та не сприятиме виправленню засудженої та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень.

Крім того, колегія суддів вважає апеляційні вимоги прокурора щодо розширення переліку органів, в яких обвинувачена позбавляється права обіймати посади та займатися певною діяльністю, слушними.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 02 лютого 2022 року у справі №344/16025/18 зазначив, що рішення суду про позбавлення такого права має бути чітко і ясно сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більше того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатися забороненою діяльністю в будь-якій галузі (сфері), а також був позбавлений можливості обіймати такі посади або займатися такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Вказане залишилось без належної уваги суду першої інстанції, який всупереч приписам ст. 55 KK України, фактично звузив сферу його застосування, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції також при призначенні ОСОБА_7 покарання було здійснено безпідставне звуження галузей діяльності в яких обвинувачена позбавляється права обіймати посади, що не позбавило б засуджену права займатись діяльністю, пов`язаною з публічними закликами до підтримки дій держави-агресора та до невизнання поширення державного суверенітету України в інших сферах діяльності, що, в свою чергу, свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку, з призначенням ОСОБА_7 основного покарання у виді позбавлення волі в середніх межах санкції, передбаченої ч.3 ст.111-1 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, державного управління та контролю, місцевого самоврядування у сфері освіти та займатися освітньою та виховною діяльністю на строк 10 років, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На переконання колегії суддів, саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, є пропорційним характеру вчинених дій, їх небезпечності, необхідним та достатнім для досягнення мети покарання - виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

Колегія суддів, з урахуванням позитивних характеристик обвинуваченої, її щирого каяття у вчиненому, наявність на її утриманні малолітньої дитини, 2013 року народження, невеликий час, протягом якого вона виконувала обов`язки директора навчального закладу, а також суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення у період дії воєнного часу проти основ національної безпеки України, не вбачає підстав для застосування положень ст.69 та ст.75 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 належить рахувати з дня її затримання, а саме з 16 березня 2023 року, зарахувавши останній, на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 березня 2023 року по день ухвалення цього вироку, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

В решті вирок Київського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_7 належить залишити без змін.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, не вбачається.

Поряд з цим належить врахувати, що відповідно до вимог ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 392, 393, 404, 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч.3 ст.111-1 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, державного управління та контролю, місцевого самоврядування у сфері освіти та займатися освітньою та виховною діяльністю на строк 10 (десять) років.

Строк додаткового покарання ОСОБА_16 у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, державного управління та контролю, місцевого самоврядування у сфері освіти та займатися освітньою та виховною діяльністю, обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня її затримання, а саме з 16 березня 2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк її попереднього ув`язнення, з 16 березня 2023 року по 15 квітня 2024 року включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

У решті вирок Київського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий -

Судді: