Справа 127/7034/24
Провадження 1-кс/127/3144/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000074 внесеного до ЄРДР 29.02.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000074 від 29.02.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що на території Донецької області функціонує інформаторська мережа, яка організована та створена для збору інформації розвідувального характеру з метою подальшого проведення розвідувально-підривної діяльності проти України.

Так, громадянин України, ОСОБА_4 , будучи призваним по мобілізації, проходячи військову службу на східному напрямку фронту, неподалік лінії фронту, де активно ведуться бойові дії країною-агресором, діючи умисно, в інтересах іноземної держави, країни-агресора - російської федерації та її представників, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, не виконавши своїх обов`язків громадянина України, визначених ст. 17 та ст. 65 Конституції України щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України, у невстановлений слідством час, але не пізніше 28.02.2024 увійшов до складу агентурно-інформаторської мережі на території Донецької області, завданням якої є збір інформації розвідувального характеру, з метою подальшої її передачі представникам країни-агресора для проведення розвідувально-підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, володіючи достовірною інформацією розвідувального характеру, надав згоду до збору та передачі інформації розвідувального характеру щодо переміщення, руху та точного розташування підрозділів Збройних сил України та інших підрозділів Сил оборони України, розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості, які в подальшому передавав представникам країни-агресора для коригування та наведення артилерійського вогню, ракетних ударів та іншого вогневого ураження.

Для безпосереднього виконання свого злочинного задуму ОСОБА_4 використовував додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», за допомогою якого передавав відому йому розвідувальну інформацію.

Зокрема, представниками країни-агресора використовується «Telegram-бот» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» із ідентифікатором (ім`я користувача) - ІНФОРМАЦІЯ_3 , через який систематично відпрацьовувались завдання ОСОБА_4 (Telegram « ІНФОРМАЦІЯ_4 », зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , із ідентифікатором (ім`я користувача) - ОСОБА_7 ) щодо отримання інформації про переміщення, рух, точне розташування підрозділів Збройних сил України та інших підрозділів Сил оборони України, розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості.

Так, 28.02.2024 під час спілкування ОСОБА_4 (Telegram « ОСОБА_7 », зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , із ідентифікатором (ім`я користувача) - ОСОБА_7 ) передав представниками країни-агресора через «Telegram-бот» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» із ідентифікатором (ім`я користувача) - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

- о 22 год. 24 хв. передав інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із точними координатами щодо місця розташування військової техніки, боєприпасів та військовослужбовців Збройних Сил України в районі Торецької міської громади Бахмутського району Донецької області.

- о 22 год. 52 хв. передав інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із точними координатами щодо місця розташування військової техніки, боєприпасів, місця проживання командира та військовослужбовців Збройних Сил України в районі АДРЕСА_2 та надав рекомендації щодо нанесення ураження.

- о 23 год. 11 хв. передав інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із точними координатами щодо місця розташування фортифікаційних укріплень Збройних Сил України в районі АДРЕСА_2 та повідомив про час проведення робіт.

- о 23 год. 15 хв. передав інформацію щодо планів способу переміщення військовослужбовців Збройних Сил України в районі АДРЕСА_3 та підтвердив готовність надання інформацію про час вказаного переміщення.

- о 23 год. 29 хв. передав інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із точними координатами щодо місця постійного розташування військової техніки та об`єктів забезпечення Збройних Сил України в районі АДРЕСА_4 та надав інформацію щодо підрозділу, який там дислокується.

Крім цього, в порушення ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Конституції України, положень Військової присяги, оператор ІНФОРМАЦІЯ_6 військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Близько 08.00 23.02.2024 молодший сержант ОСОБА_4 вибув на консультацію до «Інституту вертебрології та реабілітації» та у останнього виник злочинний умисел ухилитися від проходження військової служби.

В подальшому, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 , обіймаючи посаду оператора ІНФОРМАЦІЯ_6, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою дезертирства, ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, молодший сержант ОСОБА_4 не повернувся до розташування підрозділу, на телефонні дзвінки не відповідав.

Увесь час молодший сержант ОСОБА_4 до місця проходження служби не прибував, а проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 29.02.2024, коли був затриманий правоохоронними органами в районі відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_5 " НОМЕР_3 Прикордонного загону, неподалік від АДРЕСА_5 , поза встановленим пунктом пропуск, в напрямку ІНФОРМАЦІЯ_7, де намагався здійснити перетин державного кордону поза межами пункту пропуску без передбачуваних законних підстав.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у державній зраді, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто в учинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та у дезертирстві, тобто нез`явленні з лікування на службу з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто в учинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

01 березня 2024 року о 00 год. 45 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 01 березня 2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме:

- Протоколом огляду місця події від 29.02.-01.03.2024;

- Протоколами допитів свідків від 29.02.2024

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя зобов`язаний в сукупності дослідити всі обставини, у тому числі те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який становить значну суспільну небезпеку. Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічне позбавлення. Крім того, слід врахувати те, що підозрюваний планував незаконно перетнути державний кордон України, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, одружений, вчинив особливо тяжкий злочин, за яке передбачене покарання на строк п`ятнадцять років або довічним позбавлення волі. Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України - обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування запобіжного заходу до підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 00 годин 45 хвилин 29 квітня 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 29 квітня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя