Справа № 643/3438/23
Провадження № 1-в/643/117/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого з випробуванням для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 21.07.2023 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, та направлення ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2023.

В обґрунтування подання зазначає, що з 28.08.2023 в Салтівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області на виконанні перебуває вирок Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2023 стосовно ОСОБА_4 .

Вироком суду на ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 19.09.2023 ОСОБА_4 з`явився до органу пробації та був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку, про що надав письмову підписку, та правові наслідки за ухилення від відбування іспитового строку згідно ст. ст. 164, 166 КВК України. Того ж дня засудженому винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_4 повинен з`являтися до відділу з питань пробації перший, другий та третій вівторок кожного місяця.

Однак, засуджений ОСОБА_4 03.10.2023 не з`явився до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для реєстрації без поважних причин, не надавши виправдовуючи документи, чим порушив п. 3 ст. 164 КВК України та п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, за що йому 10.10.2023 винесено застереження у вигляді письмового попередження. 12.03.2024 не з`являвся для реєстрації до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для реєстрації без поважних причин, не надавши виправдовуючи документи, чим порушив п. 3 ст. 164 КВК України та п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України. 20.03.2024 ОСОБА_4 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та в письмовому поясненні зазначив, що захворів, але за медичною допомогою не звертався, документів, що підтверджують поважність неявки до органу пробації не мав. Засудженому було повідомлено, Салтівським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області буде направлено до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання згідно з ч. 2 ст. 78 КК України.

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 просив подання задовольнити та розглянути справу без його участі, про що зазначив у письмовій заяві.

Представник органу з питань пробації ОСОБА_6 подання підтримала в повному обсязі, прохала розглянути подання без її участі про що зазначила у письмовій заяві.

ОСОБА_4 проти задоволення подання заперечував, зазначивши, що 03.10.2023 він не з`явився на реєстрації до органу з питань пробації, оскільки був на роботі, через декілька днів він з`явився та повідомив причину своєї неявки. 12.03.2024 не з`явився на реєстрацію у зв`язку з хворобою, однак до лікарні не звертався, з`явився до органу з питань пробації 20.03.2024, де повідомив причини своєї неявки. Зобов`язується не порушувати порядок та умови відбування іспитового строку, прохав відмовити у його задоволенні, розглянути подання без його участі, про що зазначив у письмовій заяві.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 2 передбачено, що у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Суд вважає, що в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_4 , слід відмовити, так як відсутні переконливі докази того, що останній не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від явки на реєстрацію, умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки. Крім того, відповідно до положенням ч. 2 ст. 166 КВК України систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин, при цьому ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію двічі, вказавши на причини неявки, до кримінальної чи адміністративної відповідальності, згідно з матеріалами справи не притягався.

В матеріалах справи відсутні достатні відомості про те, що ОСОБА_4 не бажає стати на шлях виправлення, інших доказів органом пробації не надано, тому законних підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням останнього для відбування призначеного покарання немає.

Таким чином, з врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 369 -372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -відмовити.

Матеріали особової справи стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1