Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4084/24 Головуючий у 1-й інст.
ОСОБА_1 провадження №11-сс/4805/378/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 13 червня 2024 року було задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 на 60 діб до 13 серпня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 187 КК України, прокурором доведено наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а будь-який інший запобіжний захід не може запобігти цим ризикам.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 інший запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Вказує, що слідчий суддя не надав належної правової оцінки заявам захисника про взяття на особисту поруку ОСОБА_6 .

На його переконання, підозра оголошена ОСОБА_6 є необґрунтованою.

На думку захисника, ризики передбачені ст.177 КПК України у клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою жодним чином не обґрунтовані.

Стверджує, що продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя вийшов за межі строків досудового розслідування, а також строку який просив у своєму клопотанні слідчий.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ТУ ДБР розташованого у м.Хмельницькому (з дислокацією у м.Житомирі) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 25.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 у тому, що у невстановлений точно досудовим розслідуванням день, час та місці, проте не пізніше 25.01.2024 р. у мешканців м. Києва та Київської області ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з корисливих мотивів виник злочинний умисел направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, у період воєнного стану.

Так, ОСОБА_11 , маючи знайомого з числа співробітників правоохоронних органів, який надавав йому необхідну інформацію про можливі об`єкти протиправної діяльності, маючи на меті отримання незаконних доходів від вчинення тяжких злочинів, а також про методи діяльності правоохоронних органів під час документування злочинної діяльності та методи протидії їм, перебуваючи у м. Києві, поблизу станції метро «Театральна», зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , та в ході зустрічі запропонував їм спільно здійснювати розбійні напади та інші злочини відносно громадян в складі групи осіб, на що останні погодилися.

Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 залучали до вчинення злочину ОСОБА_12 та інших, особи які на даний час слідством не встановлені.

В подальшому, не раніше жовтня 2023 р. ОСОБА_11 від невстановленої на даний час слідством особи отримав інформацію про те, що у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_13 , розташованому по АДРЕСА_1 , знаходиться значна сума грошових коштів, а також матеріальні цінності та наркотичні засоби. З метою перевірки вказаної інформації ОСОБА_11 прибув у АДРЕСА_1 де перевірив отриману ним інформацію та встановив домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_13 , розташованому по АДРЕСА_1 .

Після цього, для реалізації спільного злочинного умислу, направленого на здійснення нападу та заволодіння майном ОСОБА_13 , поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, розташованому по АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, ОСОБА_11 залучив до підготовки та вчинення вказаного злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Усім зазначеним членам групи через месенджер «Telegram» ОСОБА_11 переслав повідомлення із зображенням АДРЕСА_1 , де вони планували вчинити розбійний напад.

З метою узгодження плану реалізації розбою щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , 25.01.2024 в обідню пору доби зустрівся з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у м. Києві поблизу станції метро «Театральна», де розподілили ролі кожного з учасників групи, розробили та узгодили план підготовки та реалізації вказаного злочину, а також заходи конспірації та протидії документуванню працівниками правоохоронних органів. Відповідно до спільно розробленого плану вночі з 25 на 26 січня 2024 року ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 запланували здійснити розбійний напад, а саме напад з метою заволодіння майном ОСОБА_13 , розташованому в домоволодінні останнього по АДРЕСА_1 , поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_13 . Під час вказаного розбійного нападу ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 планували заволодіти грошовими коштами ОСОБА_13 в сумі 100 тисяч доларів США, цінним майном, яке знаходилося за місцем проживання останнього, а також наркотичними засобами. Відповідно до спільного злочинного плану, у випадку відмови ОСОБА_13 від видачі грошових коштів або майна, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 запланували здійснити погрози його життю та здоров`ю, застосувати до нього сльозогінний газ, а також заподіяти йому переломи кісток. Крім цього, вказані учасники злочинної групи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, під час підготовки та вчинення розбою дотримувалися правил конспірації, а також з метою протидії виявленню та документуванню їх злочинної діяльності домовилися переодягнутися в зручний одяг та усі свої засоби зв`язку не брати з собою, крім ОСОБА_11 .

Відповідно до спільно розробленого плану, будучи обізнаним про спільну злочинну мету всіх учасників групи, за погодженням із ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , згідно відведеної йому ролі, залучив до вчинення вказаного злочину військовослужбовця НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 , який будучи учасником бойових дій, мав достатню фізичну підготовку, необхідні навички, в тому числі й щодо участі у бойових діях у складі спеціальних підрозділів.

Крім цього, ОСОБА_9 забезпечив доставку членів злочинної групи з м. Києва до місця вчинення злочину у АДРЕСА_1 автомобілем «Ford Renger», д. н. з. НОМЕР_2 , який перебував у нього в користуванні, забезпечив засоби зв`язку за допомогою 2 радіостанцій «Ваоbеng», пристрій нічного бачення «Cyclops 335», пістолет «ЕКОL Р29 Reb11» з набоями для залякування потерпілого, а також забезпечив усіх учасників злочинної групи балаклавами, для приховання обличчя під час вчинення розбою, та рукавичками для маскування слідів на місці вчинення злочину.

Так, 25 січня 2024 р., близько 23.30 год. ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення даного кримінального правопорушення, використовуючи транспортний засіб марки «Ford Renger», д.н.з. НОМЕР_2 , прибули до ділянки місцевості неподалік с. Соколів Брід Житомирського району Житомирської області, де залишили автомобіль та пішим ходом дійшли до домоволодіння ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 та почали проводити заходи по спостереженню за ним.

Продовжуючи свої дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, діючи умисно, відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 шляхом візуального спостереження переконалися у присутності господаря всередині будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після чого, близько 00 год. 05 хв., зайшли до території даного домоволодіння, а ОСОБА_12 з метою конспірації та недопущення викриття їх злочинної діяльності продовжив проводити заходи по спостереженню.

Після проникнення на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання спільного злочинного плану на вчинення розбою щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_12 повернувся до автомобіля «Ford Renger», д.н.з. НОМЕР_2 , для доставки вказаного автомобіля до домоволодіння ОСОБА_13 . У цей час ОСОБА_11 віднайшов на території подвір`я даного домоволодіння сокиру, після чого, діючи на виконання спільного злочинного плану та спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незважаючи на можливе вчинення опору господарем будинку, використовуючи дану сокиру, шляхом віджиму відчинив вхідні двері будинку, після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проникли в будинок.

Перебуваючи у приміщенні веранди будинку та утримуючи в руках сокиру й інші знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення, демонструючи їх потерпілому, ОСОБА_11 , на виконання спільного злочинного умислу та діючи спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вчинили погрозу у застосуванні насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_13 , і таким чином вчинили замах на розбійний напад на останнього, після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 було затримано працівниками правоохоронного органу на місці вчинення злочину.

26.01.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

10.06.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено 17.04.2024 р. слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомир до п`яти місяців, а саме до 25 червня 2024 р.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.01.2024 від ОСОБА_13 , який повідомив, що четверо невідомих чоловіків шляхом пошкодження дверей проникли до його домоволодіння; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 26.01.2024; протоколами затримання від 26.01.2024, зі змісту яких вбачається що ОСОБА_6 та інших підозрюваних було затримано, в порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення злочину; протоколом огляду місця події від 26.01.2024; протоколом обшуку від 26.01.2024; та іншими доказами наданими прокурором до клопотання.

При проведенні цих слідчих дій було вилучено на місці вчинення злочину, у підозрюваних та у транспортному засобі: балаклави, тактичні рукавиці, ножі, сокиру, газовий балончик, радіостанції, предмети схожі на гранату та вогнепальну зброю, пристрій нічного бачення, бронежилети, патрони.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Зазначені докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для підтвердження підозри та визнання її обґрунтованою.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних свідків для зміни їхніх показань, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів враховує і те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, поєднаним з проникненням у житло, із погрозою застосування насильства, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, в разі визнання його винним, вказують на обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості щодо особи підозрюваного, який не працевлаштований, не має джерел доходу, є мешканцем іншої області, міцних соціальних зв`язків не має, апеляційний суд вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, у тому числі, його належну явку на виклики до слідчого, прокурора та суду.

Апеляційний суд зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Що стосується заяви захисника ОСОБА_7 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на поруки то таких підстав апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Захисником ОСОБА_7 не було надано обґрунтованих даних, яким чином він, як особа яка є захисником та зобов`язана мати узгоджену позицію з обвинуваченим, діяти в інтересах обвинуваченого, не суперечити його позиції, зможе контролювати виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_6 та у разі необхідності забезпечить його явку до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

На думку колегії суддів, зважаючи на ступінь тяжкості та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його фактичні обставини тощо, на цей час запобіжний захід у виді особистої поруки є неспівмірним з ризиками, передбаченими ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Разом, з тим на думку колегії суддів, слідчий суддя продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів не дотримався вимог процесуального закону, яким визначено, що продовження тримання під вартою на досудовому розслідуванні не може перевищувати строку досудового розслідування.

Строк досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 17.04.2024 р. продовжено до 25 червня 2024 року.

11 червня 2024 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку визначеному КПК України.

За правилами ч.5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

За таких обставин, у органу досудового розслідування на час відкриття матеріалів досудового розслідування залишається 14 днів строку досудового розслідування, оскільки час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включається до таких строків, а тому тримання під вартою могло бути продовжено лише в межах цього строку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу захисника, скасовує ухвалу слідчого судді, в частині строку тримання під вартою та постановляє нову ухвалу, якою дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 визначає з 19.06.2024 р., часу прийняття рішення апеляційним судом, зважаючи, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не закінчено, в межах існуючих строків досудового розслідування, які складають 14 днів, а саме до 02 липня 2024 року.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 , в разі наявності для цього визначених законом підстав, не можливості застосування менш суворого запобіжного заходу, не завершення виконання вимог ст. 290 КПК України, такий строк на досудовому розслідуванні не може перевищувати 14 днів.

Питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу, в разі його закінчення до підготовчого судового засідання вирішуються у порядку ч.6 ст. 199 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - скасувати в частині строку тримання під вартою.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 визначити до 02 липня 2024 року включно.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: