Справа № 157/822/24
Провадження №1-кс/157/217/24
УХВАЛА

22 травня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 06 квітня 2024 року.

У скарзі зазначається, що в провадженні СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області перебувало кримінальне провадження №00000079 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 125 КК України, щодо нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. 11 травня 2024 року на адресу ОСОБА_4 поштовим зв`язком надійшла постанова дізнавача про закриття кримінального провадження від 30 квітня 2024 року, яка, на думку потерпілого, винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин та порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України. На досудовому слідстві ОСОБА_4 та інший працівник магазину «Смартшоп» ОСОБА_6 повідомляли, що 03 квітня 2024 року до магазину прийшов ОСОБА_7 та почав висловлювати до ОСОБА_4 претензії, що той не приймає на роботу ОСОБА_8 , а пізніше погрози, що потерпілий з міста не виїде та намагався вивести його з магазину «щоб поговорити», хоча ОСОБА_9 в магазині неодноразово повідомляв, що хоче вдарити ОСОБА_4 , але цього в приміщенні робити не буде. Після виходу у коридор між ними почалася бійка, початок якої ОСОБА_4 через занепокоєння за своє життя не пам`ятає, він лише намагався зупинити нанесення йому тілесних ушкоджень. Як на підставу закриття провадження дізнавач вказує на те, що є свідки даних подій. ОСОБА_4 тривалий час не звертався в поліцію з приводу нанесених йому тілесних ушкоджень та встановлене умисне затягування з наданням та відкрите приховування відеозаписів з камер спостереження магазину «Смартшоп», які мають оглядову зону приміщення коридору вказаного магазину. З описаних пояснень свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачається, що початок конфлікту та початок бійки вони не бачили, а через галас вийшли у коридор, де побачили завершення шарпанини, у якій ОСОБА_4 тримав ОСОБА_12 , щоб той не наносив йому тілесних ушкоджень. Згідно з висновком судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 також наявні тілесні ушкодження грудної клітки. Таким чином, твердження свідків, які не бачили початок конфлікту, що тільки ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, не відповідає дійсності. Свідок ОСОБА_6 вказував, що саме ОСОБА_7 прийшовши в магазин, почав створювати конфліктну ситуацію, нецензурно висловлювався в адресу ОСОБА_4 , висловлював погрози та викликав вийти потерпілого для того, щоб поговорити та нанести тілесне ушкодження. Хоча даний свідок і не бачив початок бійки, однак вказав, що обоє учасників наносили удари один одному. З приводу посилання дізнавача на відсутність складу злочину в діях ОСОБА_12 , як на тривале незвернення ОСОБА_4 до поліції щодо його побиття, то це не може свідчити про відсутність складу злочину. Звернення до поліції потерпілим було здійснено на другий день після конфлікту, хоча ОСОБА_7 звернувся в поліцію через 5 хвилин після бійки, яку ж сам спровокував. Ставити в основу розслідування, хто перший звернувся в поліцію, на думку потерпілого, не відповідає завданню досудового розслідування, передбаченому ч. 2 ст. 9 КПК України. Також дізнавачем зазначено в постанові, що ним встановлено умисне затягування з наданням та відкрите приховування відеозаписів з камер відеоспостереження магазину «Смартшоп». В чиїх діях полягає затягування з надання відеозаписів і хто приховує їх від дізнавача так і не встановлено досудовим розслідуванням, однак, якщо дізнавачу відомо про наявність таких відеозаписів і місце їх зберігання, то орган досудового слідства наділений процесуальними правами отримати до них доступ, а не приносити вимогу про надання відеозапису і залишати її продавцям філії магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у м. Камені-Каширському для подальшого передання «хто там у вас головний в м. Київ» по спливу майже місячного терміну від моменту події. Таким чином, дізнавач не з`ясував усіх обставин справи та не вжив процесуальних дій щодо встановлення наявності відеозаписів з камер спостереження перед тим, як звинувачувати невідомих осіб, чи то в умислі тривалого ненадання відеозаписів, чи то у відкритому приховуванні відеозаписів. Тому вважає прийняття постанови про закриття справи передчасним, оскільки не з`ясовані всі обставини кримінального правопорушення, покази свідків оцінено неправильно, досудове розслідування проведено поверхнево та не всебічно.

Посилаючись на викладені обставини, представник потерпілого просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000038 від 16 лютого 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, винесену дізнавачем СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області 30.04.2024.

Потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав.

Представник СД Камінь-Каширського РВП у судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення представника потерпілого, вивчивши зміст скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення повністю.

Завданням кримінального провадження, згідно зі статтею 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно зі статтею 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений: починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У судовому засіданні встановлено, що 06 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Підставою для внесення відомостей та початку досудового розслідування в кримінальному провадженні стала заява ОСОБА_4 про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 подав 06 квітня 2024 року, в якій повідомив, що 03 квітня 2024 року візуально знайомий хлопець на ґрунті раптово виниклого конфлікту наніс йому тілесні ушкодження.

В ході дізнання 08 квітня 2024 року була проведена судово-медична експертиза потерпілого ОСОБА_4 , за результатами якої судово-медичний експерт ОСОБА_14 склав висновок №52, згідно з яким у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці грудної клітки, які по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно зі ст. 94 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Закриваючи кримінальне провадження №0000079 від 06.04.2024 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення дізнавач СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 не навела переконливих мотивів свого рішення, які б ґрунтувалися на всебічному аналізі зібраних у справі доказів. За наявності висновку судово-медичної експертизи, який підтвердив наявність у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень травматичного характеру, які утворились внаслідок травматичної дії тупого предмету (предметів) обмеженою травматичною поверхнею, за механізмом удар, дізнавач дійшла висновку, що ОСОБА_13 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 не маючи умислу, а внаслідок свого захисту, пославшись, крім іншого, на показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з яких вбачається, що конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 вони спостерігали не з початку, а лише після того, як почули звук від падіння в коридорі, де вже відбувався конфлікт між ОСОБА_4 і ОСОБА_13 , який знаходиться біля приміщення магазину, де свідки перебували в той час. Разом з тим, із показань свідка ОСОБА_6 від 10 квітня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_13 наносили удари один одному.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, в приміщенні магазину «Смартшоп» наявні засоби відеонагляду, які мають оглядову зону приміщення коридору, де відбувався конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 . Однак, з метою дослідження відеозаписів, зроблених вказаними технічними засобами, дізнавач, будучи наділеною відповідними повноваженнями під час здійснення дізнання, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України, не ініціювала питання щодо тимчасового доступу до них, пославшись на умисне затягування з наданням та відкрите приховування відеозаписів.

Зазначені вище обставини викликають обґрунтовані сумніви у відсутності умислу в діях ОСОБА_13 заподіяти ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які не спростовані дізнавачем у ході досудового розслідування шляхом дослідження додаткових доказів, зокрема відеозаписів із засобів відеофіксації, які мають оглядову зону приміщення, де відбувалися події, свідчать про неповноту проведеного дізнання та потребують додаткової перевірки.

За такої кількості нез`ясованих обставин та протиріч дізнавач передчасно прийняла рішення про закриття кримінального провадження. Лише після того, коли будуть вичерпані всі можливі засоби для отримання доказів у кримінальному провадженні, дізнавачу слід приймати остаточне процесуальне рішення в межах своєї компетенції відповідно до ч. 2 ст. 40-1 КПК України.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що дізнання за заявою ОСОБА_4 з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень проведено поверхнево та неповно, а винесена за її результатами постанова про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення є передчасною.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Оскільки в судовому засіданні були встановлені процесуальні порушення, допущені дізнавачем СД Камінь-Каширського РВП ОСОБА_5 при здійсненні дізнання, тому постанова про закриття кримінального провадження не може вважатися законною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу потерпілого ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Постанову дізнавача сектору дізнання Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 від 30 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 30.04.2024 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1