Справа № 172/290/23
Провадження № 1-кп/172/29/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 , розглянувши у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.11.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с. Осинове Старобільського (Новопсковського) району Луганської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В

На початку вересня 2022 року (більш точного часу встановити з об`єктивних причин не виявилося можливим), ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася приблизно о 04:00 год. ранку 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території смт. Новопсков Старобільского району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади окупаційної влади в АДРЕСА_2 , та реалізуючи його, вступила в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «лнр», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в адміністративному органі окупаційної влади в смт. Новопсков Старобільского району Луганської області, в порушення вимог Конституції України та Законів України добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 на початку вересня 2022 року (більш точного часу встановити з об`єктивних причин не виявилося можливим), будучи громадянкою України, перебуваючи на території смт. Новопсков Старобільского району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр», умисно, добровільно зайняла посаду «начальника відділу забезпечення життєдіяльності села Осинове адміністрації Новопсковського району луганської народної республіки», тобто посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора - «адміністрації Новопсковського району луганської народної республіки», що діє на території Старобільського району Луганської області.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя виходив із того, що інкриміновані обвинуваченому злочини та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч. 2 ст. 297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так, відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

З 24.02.2022 року АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до російської федерації, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч. 4 ст. 548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до російської федерації та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території російської федерації та тимчасово окупованої території немає можливості.

Повістки про виклик ОСОБА_5 , повідомлення їй про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилалися та публікувалися відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Васильківського районного суду Дніпропетровської області, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_5 на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України направлялися захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченої на адресу суду не надходили.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області адвоката ОСОБА_4 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу відносно ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченої.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_5 , щоб забезпечити останній можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваної на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2023 року, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 46 КПК України, ст. 42 КПК України, п. 8 ч. 2 ст. 51 КПК України та ч. 2 ст. 297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2023 року відносно ОСОБА_5 здійснювалося спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_4 , який був захисником на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Важливо звернути увагу, що судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченої для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання остання викликалася у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Васильківського районного суду Дніпропетровської області.

Захисник обвинуваченої здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченої: приймав участь у дослідженні доказів, звертав увагу суду на роль обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступав у дебатах. Призначення покарання залишив на розсуд суду та просив врахувати, що обвинувачена не була присутня під час судового розгляду.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у цьому кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачена була поінформована належним чином про дати слухання справи, а також дотримані її права на належне представництво у суді.

Також, зазначив, що враховуючи, що обвинувачена є особою раніше не судимою, просив призначити останній мінімальне покарання, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд цього кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за її відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у цьому випадку має бути підвищений.

Також прокурором долучено у судовому засіданні процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджена показаннями свідків.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_5 - колишня заступник начальника земельного відділу Новопсковської селищної ради, а він був головою Новопсковської селищної ради. Відносини були робочі через начальника відділу земельних ресурсів. Під час його допиту він упізнав ОСОБА_5 . У соціальних мережах є відео, де вона розмовляє з жителем с. Осинове і де заявляє, що вона є начальником відділу життєзабезпечення села Осинове. Також бачив інші публікації, які підтверджують її співпрацю з окупаційною владою. До окупації була забезпечена можливість евакуації до станції Рубіжне, в тому числі і з с. Осинове, але не всі люди скористалися цією можливістю. З її вигляду у публікаціях, він може зробити висновок, що вона добровільно зайняла посаду і пишається цим. Це видно з відео за її участю. Були співробітники селищної ради, які не виїхали, а є й такі, які зараз залишаються в окупації з різних причин і не пішли на співпрацю з окупантами. Всі бажаючі виїжджали ще протягом тривалого часу, аж до осені. Йому відомо про пропозиції працівникам обійняти посади в окупаційних органах, але вони відмовилися і негативних наслідків чи примусу не було.

Свідок ОСОБА_7 пояснила у судовому засіданні, що вона працювала начальником бюджетного відділу Новопсковської селищної ради. З ОСОБА_5 вона разом працювала у селищній раді, відносини були робочі. Їй відомо, що після окупації селища утворені органи окупаційної влади. Після утворення адміністрації окупанти почали призначати начальників відділів забезпечення життєдіяльності по селах і ОСОБА_5 призначили начальником відділу у селі Осинове. Це відомо з телеграм-каналів. Евакуація була і була можливість виїхати як до окупації, так і після. Є відео, де ОСОБА_5 веде себе грубо і чітко називає свою посаду, погрожуючи людям і пишаючись цим. Впевнена, що ОСОБА_5 пішла на співпрацю добровільно. Їй також пропонували посади, але вона відмовилася і ніякого тиску на неї не було. Також знає інших людей, яким пропонували посади в окупаційних органах влади і які відмовилися та, або без перешкод виїхали з окупованої території, або продовжують там жити без негативних наслідків за відмову. Відомо, що роботу в окупаційних органах влади пропонували або голова адміністрації ОСОБА_8 , або перший заступник - ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 пояснила в суді, що вона є першим заступником Новопсковського селищного голови. ОСОБА_5 знає по роботі, спочатку вона працювала в УЗР Новопсковського району, а потім у селищній раді. Відносини були робочі. Їй відомо, що після окупації була створена "адміністрація Новопсковського району" і ОСОБА_5 стала начальником відділу забезпечення життєдіяльності села Осинове. Бачила відео в Інтернеті, де ОСОБА_5 веде себе зухвало і пишається своєю посадою при окупантах. Впевнена, що вона добровільно зайняла посаду, так як дуже хотіла стати старостою села Осинове, але голова залишив її на посаді землевпорядника. Відмова у призначенні на посаду старости розчарувала її і вона одна з перших написала заяву про звільнення, яку подала вже після окупації селища.

Допитаний як свідок ОСОБА_11 пояснив, що він є начальником Новопсковської селищної військової адміністраці Старобільського району Луганської області. До війни він працював начальником відділу Новопсковської селищної ради, а ОСОБА_5 працювала у земельному відділі. На початку березня 2022 року громада була окупована. Він виїхав з селища 24.02.2022 року. ОСОБА_5 не виїхала з окупованого селища і в телеграм-каналах він бачив її фотознімки як начальника відділу забезпечення життєдіяльності села Осинове окупаційної адміністрації. Публікацій було декілька. Відомо, що багато працівників селищної ради не пішли на співпрацю і їх ніхто не примушував. Хто з людей бажав, той виїхав, але і ті хто залишився, живуть без примусу працювати на окупаційну владу. Йому особисто перші тижні телефонували з адміністрації окупанти і пропонували добровільно обійняти посади. Є багато людей, хто залишився і спілкуються з відділом кадрів та підтверджують, що ніде не працюють.

Свідок ОСОБА_12 пояснила в суді, що вона працює начальником служби у справах дітей Новопсковського району. З ОСОБА_5 знайома, односельчанки і працювали разом у Новопсковській селищній раді. Після окупації ОСОБА_5 обійняла посаду начальника відділу забезпечення життєдіяльності села Осинове. Коли приходила до колишнього старости, щоб вияснити як бути з пенсією матері, то побачила в кабінеті ОСОБА_5 , яка запросила до свого кабінету, дала заповнити заяву і направила до органів пенсійного фонду. У її кабінеті висіла символіка лнр і портрет керівника. Бачила у телеграм-каналах також фотознімки на різних заходах окупантів. Вважає, що вона пішла на співпрацю з окупантами добровільно, так як ще до війни хотіла стати старостою села Осинове, але призначили іншу людину. Їй особисто двічі телефонувала начальник адміністрації ОСОБА_8 і просила обійняти посаду начальника відділу освіти, але вона різко відмовлялася, так як це колаборація. При цьому, жодних негативних наслідків не було, погроз також не було. Вона виїхала з окупації 14.12.2022 року, після третього "прильоту" біля її житла.

Допитана свідок ОСОБА_13 пояснила в суді, що вона начальник відділу освіти Білолуцької селищної ради. Знає ОСОБА_5 по роботі, так як остання працювала у відділі земельних ресурсів Новопсковської селищної ради. З соціальних мереж відомо, що ОСОБА_5 пішла працювати начальником відділу забезпечення життєдіяльності с. Осинове в окупаційні органи влади. Чи добровільно пішла на співпрацю, не може стверджувати, але судячи з її поведінки здається, що вона цього бажала. Після вторгнення була організована евакуація. Особисто вона виїхала з окупації 10.07.2022 року.

Крім показань свідків, вина обвинуваченої також повністю доведена дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого до ЄРДР 03.11.2022 року внесені відповідні відомості за фактом вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (т. 2 а.с. 9);

- протоколом огляду інформації вилученої у АТ КБ «ПриватБанк» від 09.02.2023 року, відповідно до якого банк надав копії документів, що посвідчують особу ОСОБА_5 - паспорт громадянина України, а також довідку про присвоєння ОСОБА_5 ідентифікаційного номера, анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та фотозображення ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 46-57);

- протоколом огляду від 28.11.2022 року за участю спеціаліста ОСОБА_14 , відповідно до якого була оглянута інформація, розміщена у відкритому доступі у мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким виявлено веб-сторінку з назвою (мовою оригіналу) « администрация Новопсковского района луганской народной республики ». На цій сторінці розміщена текстова публікація датована 28.11.2022 року 08:39 год. з фото зображеннями. У вказаній публікації зазначається, що громадянка України ОСОБА_5 є начальником забезпечення життєдіяльності населення с. Осинове (т. 2 а.с. 97-100);

- протоколом огляду від 03.01.2023 року, відповідно до якого за участю свідка ОСОБА_10 була оглянута стаття з відеозаписом, що розміщена на інтернет-ресурсі під назвою «Луганщина оперативна» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 та датована 13.09.2022 о 18:50. Під час перегляду відеозапису свідок пояснила, що на відеозаписі серед інших осіб, за тембром голосу впізнає ОСОБА_5 , яку вона особисто знає, дружніх відносин не підтримує і не підтримувала, спілкувалася суто з робочих питань (т. 2 а.с. 101-102);

- протоколом огляду від 03.01.2023 року, відповідно до якого за участю свідка ОСОБА_7 була оглянута стаття з відеозаписом, що розміщена на інтернет-ресурсі під

назвою «Луганщина оперативна» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 та датована 13.09.2022 о 18:50. Під час перегляду відеозапису свідок пояснила, що на відеозаписі серед інших осіб, за тембром голосу впізнає ОСОБА_5 , яку вона особисто знає, дружніх відносин не підтримує і не підтримувала, спілкувалася суто з робочих питань (т. 2 а.с. 103-104);

- протоколом огляду від 03.01.2023 року, відповідно до якого за участю свідка ОСОБА_11 була оглянута стаття з відеозаписом, що розміщена на інтернет-ресурсі під назвою « Луганщина оперативна » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 та датована 13.09.2022 о 18:50. Під час перегляду відеозапису свідок пояснив, що на відеозаписі серед інших осіб, за тембром голосу впізнає ОСОБА_5 , яку він особисто знає, дружніх відносин не підтримує і не підтримував, спілкувався суто з робочих питань (т. 2 а.с. 105-106);

- протоколом огляду від 03.01.2023 року, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 була оглянута текстова публікація з відеозаписом та фотозображенням, що розміщена на інтернет-ресурсі під назвою « Луганщина оперативна » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 та датована 13.09.2022 о 18:50. В публікації вказано, що окупанти призначили ОСОБА_5 старостою с. Осинове, раніше вона працювала у земельному відділі Новопсковської громади, з приходом орків пішла на співпрацю з ними та запропонувала себе на посад старости АДРЕСА_3 і по теперішній час служить окупаційній владі. На фото зображенні встановлено громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 107-110);

- протоколом огляду від 25.11.2022 року, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 була оглянута інформація, розміщена у відкритому доступі у мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким виявлено веб-сторінку з назвою (мовою оригіналу) « администрация Новопсковского района луганской народной республики ». На цій сторінці виявлена текстова публікація із фото зображеннями, що датована 02.11.2022 року 15:38 год. На фото зображенні встановлено громадянку України ОСОБА_15 , 1977 року народження, яка одягнена в світер зеленого кольору та тримає прапор рф. Текстова публікація містить інформацію про тематичну зустріч до дня народного єднання, в ході якої начальник відділу життєзабезпечення с. Осинове ОСОБА_15 провела пізнавальну бесіду для дорослих і дітей (т. 2 а.с. 111-114);

- протоколом огляду від 03.01.2023 року, відповідно до якого за участю свідка ОСОБА_12 була оглянута стаття з відеозаписом, що розміщена на інтернет-ресурсі під назвою «Луганщина оперативна» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 та датована 13.09.2022 о 18:50. Під час перегляду відеозапису свідок пояснив, що на відеозаписі серед інших осіб, за тембром голосу впізнає ОСОБА_5 , яку вона особисто знає, дружніх відносин не підтримує і не підтримувала, спілкувалася суто з робочих питань (т. 2 а.с. 145-146);

- протоколом огляду від 15.02.2023 року, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 була оглянута стаття на Інтернет сторінці (мовою оригіналу) « Луганский информационный центр » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 (мовою оригіналу): «указ главы лнр об образовании администраций городов и районов луганской народной республики», що розміщений 03.02.2022 о 13:18 і зі змісту якого видно (мовою оригіналу): «п. 1 Образовать: 1.7 администрацию Новопсковского района луганской народной республики», «п. 2.6 Иные исполнительные органы государственной власти луганской народной республики: администрация Новопсковского района луганской народной республики» (т. 3 а.с. 1-11);

- протоколом огляду від 18.11.2022 року, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 була оглянута публікація на Інтернет сторінці (мовою оригіналу) «официальный сайт администрации Новопсковского района лнр » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 , де розміщена стаття під назвою (мовою оригіналу): «положение об администрации Новопсковского района луганской народной республики», дата розміщення 28.04.2022 об 11:26 (т. 3 а.с. 12-38);

- протоколом огляду від 18.11.2022 року, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 була оглянута стаття на Інтернет сторінці (мовою оригіналу) « Луганский информационный центр » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 (мовою оригіналу): «закон о внесении изменений в закон «о системе исполнительных органов государственной власти лнр», що розміщений на вказаній сторінці 08.05.2022 о 14:41 (т. 3 а.с. 39-52);

- протоколом огляду від 16.02.2023 року, відповідно до якого була оглянута веб-сторінка за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 , на якій розміщений такий документ (мовою оригіналу): «указ главы луганской народной республики об утверждении реестра должностей государственной гражданской службы луганской народной республики», зі змісту якого видно, що посада «начальник отдела» відноситься до «главная группа должностей» у «перечне должностей в территориальных органах исполнительной власти государственной власти луганской народной республики» (т. 3 а.с. 53-79).

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а її умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 111-1 КПК України як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі, в окупованій адміністрації держави-агресора.

Порушень процесуального закону щодо руху кримінального провадження, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 5 ст. 111-1 КК України, за обставин, встановлених судом.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачена вчинила тяжкий злочин, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, на утриманні нікого не має.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій основного покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю з конфіскацією всього належного їй майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

На переконання суду, призначення обвинуваченій саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

При цьому, підстав для застосування положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та вимог статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням) до обвинуваченої ОСОБА_5 суд не вбачає.

На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних, судових органах, займатися професійною юридичною діяльністю, діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади та займатися певною діяльністю рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченій, вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1