Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/410/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.358 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 00000016 за апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 березня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бобринець Кропивницького району Кіровоградської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, учасник бойових дій, інвалід 2 групи, має повну вищу освіту, раніше не судимий,

засуджений за ч. 4 ст. 358 КК Українидо покарання у виді штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 3029 грн. 12 коп.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 вчинив використання завідомо підробленого документа, за наступних обставин.

ОСОБА_7 28.02.2023року визнаний винним Новомиколаївським районним судом Запорізької області у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підданий стягненню у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Незважаючи на відсутність у нього належного права на керування транспортним засобом 07 березня 2024 року близько 15 год.30 хв. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , в АДРЕСА_2 , порушив вимогу ч. 5 ст. 121 КУпАП - керував транспортним засобом не пристебнутий ременем безпеки.

Під час перевірки документів на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» працівниками поліції сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № З (м. Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області пред`явив працівнику поліції підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 13.06.2023, видане на ім`я ОСОБА_7 .

Так, встановлено, що бланк вказаного посвідчення не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України, зокрема:

- фонові зображення, зображення постійних реквізитів, вихідних типографських даних та зображення змінних реквізитів (персоналізації), а саме підпис, серія та номер на зворотному боці бланка нанесені знакодрукуючим пристроєм із термосублімаційним способом нанесення зображень;

- зображення змінних реквізитів (персоналізація), окрім підпису, серії та номеру на зворотному боці бланка нанесені знакодрукуючим пристроєм із ретрансферним способом нанесення зображень;

- УФ-захист не відтворений;

- ІЧ-захист не відтворений;

Відповідно до листа ТСЦ МВС № 3543 в Кіровоградській області, згідно з даними Єдиного державного реєстру МВС України громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 25.05.2000 року ВРЕР ДАІ з обслуговування Бобринецького та Компаніївського районів Кіровоградської області. Посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та постановити ухвалу, якою ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить850 гривень.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до п.1 ч. 1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу.

Згідно із положеннями ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Санкцією ч.4 ст.358 КК України передбачено покарання у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

В порушення вимог п. 1 ч. 1 ст.65 КК України суд І інстанції, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначив більш суворе покарання, ніж передбачено санкцією ч.4 ст.358 КК України, що відповідно до п.4 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з таких підстав.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_7 надав начальнику Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 письмову заяву від 22.03.2024 року, складену за участю захисника ОСОБА_10 , в якій беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Розгляд справи у суді першої інстанції відбувся у спрощеному провадженні на підставі ч. 2 ст. 381 КПК України, а тому обвинувачений та інші учасники судового розгляду справи позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 4 ст. 358 КК України, як вчинення використання завідомо підробленого документа.

Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право змінити вирок або ухвалу суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції, вірно врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який є римінальним проступком, особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місце проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, інвалід 2 групи, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття та відсутність обставин, що обтяжує покарання.

Однак призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції призначив покарання, яке не передбачене санкцією ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, санкція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Отже, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст.65 КК України суд першої інстанції, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначив більш суворе покарання, ніж передбачено санкцією ч.4 ст.358 КК України, що відповідно до п.4 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 березня 2024 року необхідно змінити в частині призначеного покарання.

При призначенні нового покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів відповідно до статей 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, її особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так,обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, обвинувачений перебуває у фактичних шлюбних стосунках, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місце проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває,учасник бойових дій, інвалід 2 групи, раніше не судимий.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, а також обставини справи, вік, особу та стан здоров`я обвинуваченого, врахувавши обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей а також те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності та відношення обвинуваченої до вчиненого, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що ОСОБА_7 доцільно призначити покарання у виді штрафу.

За таких підстав, ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченої, та буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, та відповідати меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію прокурора задовольнити, вирок суду в частині призначеного покарання, оскільки доводи прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню а вирок зміні, з визначенням обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 409, 413, 414, 418-420 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В решті вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 березня 2024 року, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4