КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/900/24
Провадження № 1-кп/177/141/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження№ 0000131 від 11.04.2024 за ч. 1 ст. 249 КК України, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселе Криворізького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , 11.04.2024 о 05 год. 00 хв., маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, заздалегідь підготувавши засоби для вилову риби, а саме: чоботи резинові «заброди» у кількості 1 пара та знаряддя лову, - жилкову риболовну сітку, прибув на берег Південного водосховища, що розташоване неподалік с. Веселе в Криворізькому районі Дніпропетровської області.

Цього ж дня, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_2 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи з єдиним корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у порушення вимог чинного законодавства України, що регламентує використання природних ресурсів, зокрема ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 26, 27, 63 Закону України «Про тваринний світ» та не маючи належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, шляхом заброду в воду, користуючись чоботами резиновими «заброди», відійшовши від берега водосховища Південне, встановив у воду належне йому заборонене знаряддя лову жилкового типу, а саме риболовну сітку.

У той же день, близько 05 год. 30 хв., ОСОБА_2 , у той самий спосіб повернувся до залишеної у водоймищі сітки та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного вилову риби та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вказаної риболовної сітки, здійснив незаконний вилов риби, а саме: 30 одиниць риби карась сріблястий, 3 одиниці риби окунь сонячний, 1 одиниця риби красноперка, 4 одиниці риби короп-сазан, 1 одиниця риби гунтера-лящ, 2 одиниці риби щука, після чого повернувшись до берега, ОСОБА_2 почав складати свої речі разом з раніше виловленою рибою.

Так, своїми діями ОСОБА_2 , у порушення п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затвердженого наказом державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за № 269/3562, згідно з якого, забороняється вилов водних живих ресурсів, із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснасних або інших матеріалів усіх видів і найменувань, здійснив незаконний вилов риби по видам та кількості: 30 одиниць риби карась сріблястий, вартістю 1581,00 грн за 1 екземпляр; 3 одиниці риби окунь сонячний, вартістю 3162,00 грн за 1 екземпляр; 1 одиницю риби краснопірка, вартістю 1564,00 грн за 1 екземпляр; 4 одиниці риби короп-сазан, вартістю 3706,00 грн за 1 екземпляр, 1 одиницю риби гунтера-лящ, вартістю 1649,00 грн за 1 екземпляр, 2 одиниці риби щука, вартістю 3468,00 грн за 1 екземпляр.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом за допомогою заборонених знарядь лову, вилучення з природного середовища - водосховища Південне, вказаної вище риби, тобто водних живих ресурсів, ОСОБА_2 , заподіяв водному об`єкту істотну шкоду за ознакою добування великої кількості риби,

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 заподіяв істотну шкоду державі за ознакою вилову риби в період нересту в особі Управління Державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області, розмір якої, відповідно до розрахунку збитків, становить 81889,00 грн.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_2 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що у визначені в обвинувальному акті час, день та місці, взявши належній йому резинові чоботи «заброди», жилкову сітку, прийшов до берега Південного водосховища, що в с. Веселе, з метою наловити риби для власного вживання. З цією метою, в забрід, встановив сітку та через деякий час прийшов знімати, у сітці була риба карась, окунь, краснопірка, короп-сазан, гунтера-лящ, щука. Коли вже перебував на березі та складав речі і виловлену рибу, був затриманий інспектором «Рибоохоронний патруль». Про те, що нерест, а також, що жилкова сітка є забороненим знаряддям лову, був обізнаний. У вчиненому розкаюється, готовий понести покарання за скоєне. Із визначеним розміром збитків погоджується, цивільний позов визнає в повному обсязі.

Представник потерпілої особи ОСОБА_5 правом на участь у судовому засіданні не скористалася, надала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 249 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд керується ст. 50, ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується задовільно за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, утриманців та групи інвалідності не має.

Суд також враховує, що за змістом ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України, у виді обмеження волі, застосувавши ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_2 від призначеного покарання у виді обмеження волі, із іспитовим строком.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також для запобігання вчинення нею нових злочинів.

У рамках даного кримінального провадження заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 на користь Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області 81889,00 грн, у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі незаконним виловом водних біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення, (а.с.10-13).

Обвинувачений ОСОБА_2 цивільний позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.

За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.

У відповідності до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Також, при вирішенні цивільного позову в цьому кримінальному провадженні, суд керується вимогами ст. ст. 127, 128, 129 КПК України, ст. ст. 22, 1166 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).

Як визначено положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що вину ОСОБА_2 у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, доведено під час розгляду кримінального провадження, а розмір матеріальної шкоди в сумі 81889,00 грн підтверджується належними та допустимими доказами, цивільний позов Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих рибному господарству в розмірі 81889,00 грн, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженню відсутні.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.04.2024 у справі № 211/2416/24) (а.п.20-21), підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.

Так, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. п. 1, 4 ч.1 ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави: чоботи резинові «заброди», що належать ОСОБА_2 , та заборонене знаряддя лову рибальську сітку у кількості 1 шт., а також, як інше майно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення - рибу, що передана на зберігання ОСОБА_6 (а.п.15).

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 373, ст. 374, ст. 376, п. 1 ч. 2 ст. 395, ст. 615 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області, 81889 (вісімдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 00 копійок, у рахунок відшкодування шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природнього середовища (отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області/с. Новопілля/24062100, код отримувача , розрахунковий рахунок UA0004601, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код класифікації бюджету 24062100.

Скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.04.2024 у справі № 211/2416/24, на 30 одиниць риби (карась сріблястий), 3 одиниці риби (окунь сонячний), 1 одиниця риби (красноперка), 4 одиниці риби (короп), 1 одиницю риби (густера), 2 одиниці риби (щука) у загальній кількості 41 штук; риболовну сітку у кількості 1 шт.; чоботи резинові "заброди" у кількості 1 пара (а.п. 20-21), - після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави:

- резинові чоботи «заброди», у кількості 1 пара, риболовну сітку, у кількості 1 шт., які згідно з квитанцією № 3518 зберігаються в камері речових доказів (а.п.15-14), інше майно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення - рибу: 30 одиниць риби (карась сріблястий), 3 одиниці риби (окунь сонячний), 1 одиницю риби (красноперка), 4 одиниці риби (короп), 1 одиницю риби (густера), 2 одиниці риби (щука) загальною кількістю 41 шт., що згідно з розпискою передані на зберігання ОСОБА_6 (а.п.15).

Речовий доказ: один оптичний DVD-R диск GB 16*120 min, марки MEDIA з 5 відефайлами, із зображенням виявлення ОСОБА_2 , залишити у матеріалах кримінального провадження (а.п.83,87).

Матеріали кримінального провадження № 0000131 від 11.04.2024 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/900/24 (провадження № 1-кп/177/141/24).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: