Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1952/24
Провадження № 1-кс/644/374/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0001842 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий просить суд накласти арешт на транспортний засіб «Ford Transit» 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,для забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх відчуження.

При цьому старший слідчий посилається на те, що 17.11.2023 року за адресою: м. Харків, вул. Біблика, 4, невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом " Volkswagen LT 32", н.з. НОМЕР_3 , 2004 р.в., він номер: НОМЕР_4 , та транспортним засобом «Ford Transit», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , чим спричинила матеріальний збиток гр. ОСОБА_5 . Додатково допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що у нього у власності є ще один автомобіль «Ford Transit», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , який він придбав будучі у шлюбі разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , щодо якого на даний час мається рішення Орджонікідзевського районного суду про розподіл сумісного майна подружжя навпіл. Місцезнаходження автомобіля «Ford Transit», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , йому невідоме, ключі від автомобіля разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу знаходились у квартирі його дружини ОСОБА_7 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 18.01.2024 слідчим ОСОБА_3 було винесено постанову про оголошення в розшук транспортний засіб «Ford Transit», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , білого кольору, н.з. НОМЕР_2 . Місцезнаходження транспортного засобу на даний час не встановлено.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, будь-яких пояснень щодо клопотання старшого слідчого про арешт майна не надав.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які викликалися для розгляду клопотання про арешт майна, не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 02.12.2023 року доЄдиного реєстру досудових розслідувань внесена інформація про кримінальне правопорушення за №0001842 за ч. 3 ст. 289 КК Українипро те, що 17.11.2023 року за адресою: м. Харків, вул. Біблика, 4, невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом "Volkswagen LT 32" н.з. НОМЕР_3 2004 р.в. він номер: НОМЕР_4 , та транспортним засобом «Ford Transit» 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_1 , білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , чим спричинила матеріальний збиток гр. ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 18.01.2024 року транспортний засіб «Ford Transit», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , було оголошено у розшук. На даний час місцезнаходження транспортного засобу невстановлене.

В своєму клопотанні слідчий вказує, що необхідністю накладення арешту на транспортний засіб Ford Transit», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , є забезпечення цивільного позову, забезпечення спеціальної конфіскації, забезпечення конфіскації майна, а також з метою збереження речових доказів.

При цьому, транспортний засіб Ford Transit», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , на даний час не розшуканий, його місцезнаходження невідоме ні слідчому, ні його власнику, речовим доказом вказаний автомобіль не визнавався. Таким чином, безпідставним є посилання слідчого на мету накладення арешту - збереження речового доказу. Вказаний транспортний засіб не визнавався речовим доказом постановою слідчого, а отже відсутні підстави для його арешту з метою збереження речових доказів.

Щодо посилання слідчого на мету накладення арешту, як забезпечення спеціальної конфіскації, забезпечення конфіскації майна, забезпечення цивільного позову, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України, з метою спеціальної конфіскації арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України, з метою конфіскації арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.6 ст.170 КПК України, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, (цивільний позов) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

В кожному із зазначених вище випадків, арешт накладається не на майно потерпілого, а на на майно підозрюваного, обвинуваченого. Разом з тим, транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, належить потерпілому, а тому відсутні підстави для накладення на нього арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації, забезпечення конфіскації майна, забезпечення цивільного позову.

Слідчий суддя бере до уваги і те, що слідчий ніяким чином не довів наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Також слідчий суддя бере до уваги, що згідно ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження.

На підтвердження існування обґрунтованої підозри та необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчим до клопотання додано витяг з ЄРДР, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_5 та постанова про оголошення у розшук транспортного засобу Ford Transit», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 .

Слідчий суддя, проаналізувавши вказані докази, прийшов до висновку про те, що слідчим не надано суду докази того, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 289 КК України стосовно транспортного засобу Ford Transit», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 .

Із протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що у нього у власності є ще один автомобіль «Ford Transit» 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_1 , білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , який він придбав будучі у шлюбі разом зі своєю бувшою дружиною ОСОБА_6 , щодо якого на даний час мається рішення Орджонікідзевського районного суду про розподіл сумісного майна подружжя навпіл. Раніше він повідомляв про викрадення автомобіля Volkswagen LT 32" н.з. НОМЕР_3 2004 р., але він забув про те, що поряд з ним стояв ще один мій автомобіль «Ford Transit» 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_1 , білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , місцезнаходження якого на даний час невідоме, ключі від якого разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу знаходились у квартирі дружини ОСОБА_7 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Більше в ході досудового розслідування ніхто не допитувався. Слідчим одразу після додаткового допиту потерпілого було оголошено у розшук транспортний засіб Ford Transit» 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_1 .

Зазначені документи самі по собі і в їх сукупності не свідчать про обґрунтованість підозри за ч. 3 ст. 289 КК України. Інших доказів, які б свідчили про обґрунтованість підозри слідчий і прокурор не надали.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що надані слідчим докази як окремо так і в своїй сукупності, не підтверджують, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту.

Приймаючи до уваги вищевикладене, що слідчий не довів необхідність арешту, не довів наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, не довів існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя відмовляє в клопотанні слідчого про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 131- 132, 170 - 173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0001842 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, - ВІДМОВИТИ.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1