Справа № 481/999/24
Провадж.№ 1-кс/481/402/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 року слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000263 від 09.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

25.06.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся з клопотанням про арешт майна прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , в обґрунтування якого вказав, що на початку березня 2022 року, в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 проходив по дорозі, розташованій на околиці с. Добре Баштанського району Миколаївської області, по якій 01.03.2022 рухалася колона військових рф, що вторглися на територію України, де на узбіччі даної дороги побачив вибуховий пристрій, а саме: гранату типу Ф-1, що відноситься до категорії боєприпасів. В цей час у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання вищевказаного бойового припасу, з метою подальшого його зберігання та збуту, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання бойових припасів, для власних цілей, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на зброю, розуміючи, що вказаний предмет, а саме: граната типу Ф-1 є бойовим припасом, та її необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, в той же день, а саме на початку березня 2022 року, в денний час, ОСОБА_4 перебуваючи по дорозі, розташованій на околиці АДРЕСА_1 , взяв вищевказану гранату, що знаходилася на узбіччі даної дороги та переніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином незаконно придбав боєприпас, без передбаченого законом дозволу та незаконно переніс його до місця проживання.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання боєприпасів, на початку березня 2022 року, в денний час, точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, розуміючи, що вказаний предмет, а саме: граната типу Ф-1 є бойовим припасом, та її необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, приніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати, таким чином зберігав бойовий припас до 24.06.2024 без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, ОСОБА_4 24.06.2024 близько о 12:40 годині, з метою власного збагачення, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи на АДРЕСА_2 , а саме неподалік від будинку АДРЕСА_3 , незаконно збув ОСОБА_5 , гранату типу Ф-1 за суму грошових коштів в розмірі 1200 грн., тобто вчинив незаконний збут бойового припасу, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до листа УКР ГУНП в Миколаївській області №1398/16-2024 від 05.06.2024 в рамках даного кримінального провадження УКР ГУНП в Миколаївській області видано ВП №1 Баштанського РВП ГУНП грошові кошти спеціального призначення за КВЕД 2730 у сумі 2000 грн.: одна купюра номіналом 1000 грн. - ГТ 8696102, одна купюра номіналом 500 грн. ЕД 5047145, дві купюри номіналом по 200 грн. - ЄА 0430231, ДД 0811408, одна купюра номіналом 100 грн. ЯВ 2225337.

24.06.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Під час затримання проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в результаті чого виявлено в кишені шортів, в які він був одягнений, грошові кошти в сумі 1200 грн., двома купюрами номіналом 1 купюра 200 грн. (ЄА 0430231) , 1 купюра 1000 грн. (ГТ 8696102) та мобільний телефон марки «Нокіа» з двома сім картками, що вилучено до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.

25.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, мобільний телефон марки «Нокіа» з двома сім картами, грошові кошти в сумі 1200 грн., двома купюрами: 1 купюра 200 грн. (ЄА 0430231), 1 купюра 1000 грн. (ГТ 8696102), що вилучено 24.06.2024, за результатами особистого обшуку ОСОБА_4 в ході його затримання, є речовими доказами, оскільки мають суттєве значення для розслідування кримінального провадження і в подальших стадіях кримінального провадження будуть використані як доказ.

За даним фактом розпочато кримінальне провадження, внесене 09.05.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Старшим слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_6 25.06.2024 вищевказані вилучені речі, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа» з двома сім картами, який поміщено до спец.пакету № CRI1176399 та грошові кошти в сумі 1200 грн., двома купюрами: 1 купюра 200 грн. (ЄА 0430231), 1 купюра 1000 грн. (ГТ 8696102), які поміщено до спец.пакету № CRI1176340, визнано речовими доказами.

Мобільний телефон марки «Нокіа» з двома сім картами, який поміщено до спец.пакету № CRI1176399 передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, грошові кошти в сумі 1200 грн., двома купюрами: 1 купюра 200 грн. (ЄА 0430231), 1 купюра 1000 грн. (ГТ 8696102), які поміщено до спец.пакету № CRI1176340 долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000263 від 09.05.2024 року.

Враховуючи те, що вилучене майно може мати значення для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, наявні достатні підстави вважати, що вказане майно є предметом/знаряддям вчинення кримінального правопорушення та могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, з метою схоронності, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, прокурор вважає за необхідне накласти арешт на зазначене майно.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання в його відсутність, у якому також підтримав клопотання, просив його задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно обґрунтоване і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим (прокурором) вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Диспозиція ч.1 ст.263 КК України передбачає кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Як вбачається з матеріалів клопотання в провадженні ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000263 відомості про яке внесені 09.05.2024 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку березня 2022 року, в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 проходив по дорозі, розташованій на околиці с. Добре Баштанського району Миколаївської області, по якій 01.03.2022 рухалася колона військових рф, що вторглися на територію України, де на узбіччі даної дороги побачив вибуховий пристрій, а саме: гранату типу Ф-1, що відноситься до категорії боєприпасів. В цей час у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання вищевказаного бойового припасу, з метою подальшого його зберігання та збуту, без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання бойових припасів, для власних цілей, взяв вищевказану гранату, що знаходилася на узбіччі даної дороги та переніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав її, таким чином незаконно придбав боєприпас, без передбаченого законом дозволу та незаконно переніс боєприпас до місця проживання та зберігав до 24.06.2024 без передбаченого законом дозволу.Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, ОСОБА_4 24.06.2024 близько о 12:40 годині, з метою власного збагачення, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи на АДРЕСА_2 , а саме неподалік від будинку АДРЕСА_3 , незаконно збув ОСОБА_5 , гранату типу Ф-1 за суму грошових коштів в розмірі 1200 грн., тобто вчинив незаконний збут бойового припасу, без передбаченого законом дозволу.

24.06.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Під час затримання проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в результаті чого виявлено в кишені шортів, в які він був одягнений, грошові кошти в сумі 1200 грн., двома купюрами номіналом 1 купюра 200 грн. (ЄА 0430231), 1 купюра 1000 грн. (ГТ 8696102) та мобільний телефон марки «Нокіа» з двома сім картками, що вилучено до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.

25.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вищевказані речі визнано речовими доказами за постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 від 25.06.2024 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що мобільний телефон марки «Нокіа» з двома сім картами, грошові кошти в сумі 1200 грн., двома купюрами: 1 купюра 200 грн. (ЄА 0430231), 1 купюра 1000 грн. (ГТ 8696102), що вилучено 24.06.2024, за результатами особистого обшуку ОСОБА_4 в ході його затримання, мають значення речових доказів, є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт вказаного майна з дотриманням строків, встановлених ч. 5 ст.171 КПК України.

До клопотання прокурором додано: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 09.05.2024 року, рапорт старшого інспектора чергового ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 09.05.2024 року, рапорти старшого оперуповноваженого СКП ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 09.05.2024 року, супровідний лист старшого оперуповноваженого СКП ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_9 , повідомлення заступника начальника ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції № 1398/16-2024 від 05.06.2024 року, протокол огляду від 24.06.2024 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.06.2024 року, постанову старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.06.2024 року.

Слідчий суддя погоджується з думкою прокурора, що зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна, передбаченого статтею 98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному проваджені і ці обставини доведено прокурором доданими до клопотання доказами, а відтак існують реальні підстави для накладення арешту на це майно, яке вилучено 24.06.2024 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час його затримання в порядку ст.208 КК України, з метою збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна, проведення судових експертиз і використання його як доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, необхідно зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Також, слідчий суддя, встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає вимогам ч.2 ст.170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника (володільця) майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

Отже, слідчий суддя, перевіривши вище зазначене майно, на яке прокурор просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно у вигляді заборони користування та розпорядження ним, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати наявність існування ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98,170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони користування, розпорядження майном, вилученим 24.06.2024 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час його затримання в порядку ст.208 КК України, в рамках кримінального провадження №0000263 від 09.05.2024 року, а саме:

- мобільний телефон марки «Нокіа» з двома сім картами, який передати на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області;

- грошові кошти в сумі 1200 грн., двома купюрами: 1 купюра 200 грн. (ЄА 0430231), 1 купюра 1000 грн. (ГТ 8696102), які долучити до матеріалів кримінального провадження №0000263 від 09.05.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1