Справа№ 938/916/23
Судове провадження № 1-кп/938/31/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перехресне, Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців немає, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 вчинив: таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_6 , поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілого ОСОБА_7 , вчинене в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_8 , вчинене повторно в умовах воєнного стану; незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_9 , вчинене повторно.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

В ніч з 29.10.2023 на 30.10.2023, ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до дерев`яного господарського приміщення на території домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , із середини якого таємно викрав залишений там ОСОБА_6 . гуцульський верхній одяг сардак чорного кольору із оздоблювальними кольоровими елементами, ринкова вартість якого станом на 30.10.2023, відповідно до висновку експерта від 08.11.2023 становила 2 135,00грн. Після цього, ОСОБА_3 покинув місце події поставивши вищевказаний гуцульський верхній одяг сардак чорного кольору із оздоблювальними кольоровими елементами у власний рюкзак, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2 135,00 грн (дві тисячі сто тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , 30.10.2023 близько 05 год. 25 хв., в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав з-під стіни будинку залишену ОСОБА_7 димохідну трубу типу «CENDWICH» довжиною 1 м. (діаметр внутрішній 150 мм./ зовнішній 220 мм.), вартість якої відповідно до товарного чеку №3 від 27.10.2023 становить 1 775 грн. Після вчинення крадіжки, ОСОБА_3 із викраденою димохідною трубою типу «CENDWICH» довжиною 1м. (діаметр внутрішній 150 мм./ зовнішній 220 мм.), покинув місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 1 775 грн (одна тисяча сімсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи особою, якій було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15- ч.4 ст.185 КК України та обвинувальні акти скеровано до суду, 17.12.2023 близько 12 год. 45 хв, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом №2102-ІХ від 24.02.2022 року, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію належного ОСОБА_8 домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав з-під стіни будинку ОСОБА_8 , велосипед марки «MIRAGE» фіолетового кольору, ринкова вартість якого станом на 17.12.2023, відповідно до висновку експерта від 24.01.2024 становила 1 563,00 грн. Після вчинення крадіжки, ОСОБА_3 покинув місце події на вищевказаному велосипеді марки «MIRAGE» фіолетового кольору, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1 563,00 грн. (одна тисяча п`ятсот шістдесят три гривні 00 копійок).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Окрім того, ОСОБА_3 продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.01.2024 близько 21:00 год, перебуваючи на території домогосподарства потерпілого ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшов до залишеного на території господарства мотоцикла марки «SPARK» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , та не знайшовши ключа запалювання, викотив даний транспортний засіб за межі домогосподарства на проїжджу частину автодороги в АДРЕСА_6 , тобто всупереч волі власника, незаконно заволодів транспортним засобом, ринкова вартість якого станом на 14.01.2024, відповідно до висновку експерта від 14.02.2024 становила 35 109,00 грн. (тридцять п`ять тисяч сто дев`ять гривень 00 копійок).

У подальшому, ОСОБА_3 , розпоряджаючись незаконно заволодівшим, всупереч волі власника, транспортним засобом - мотоциклом марки «SPARK» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, котив вказаний транспортний засіб за кермо близько трьох кілометрів в напрямку села Красноїлля, Верховинського району, Івано-Франківської області, де в селі Красноїлля Верховинського району, Івано-Франківської області на відкритій місцевості проїзної частини автодороги сполученням село Красноїлля село Перехресне, його було зупинено працівниками Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_9 було завдано майнової шкоди на суму 35 109,00грн. (тридцять п`ять тисяч сто дев`ять гривень 00 копійок).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст.337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України, визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальні правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованих правопорушень, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суду показав, що на початку зими, можливо наприкінці жовтня 2023 року, точної дати він не пам`ятає, пізно ввечері, перебуваючи в селищі Верховина, він зайшов до господарського приміщення, яке знаходиться на території господарства належного дочці його брата, ОСОБА_6 , та використовується нею як кухня, щоб там переночувати, оскільки він не встиг на автобус, щоб поїхати додому в село Перехресне, а на вулиці вже було холодно. Зауважив, що жодного дозволу, щоб зайти в цю будівлю він нікого не питав, до житлового будинку де живе ОСОБА_6 він не заходив, оскільки вже було пізно та всі вже спали, а вказана будівля (кухня) не була зачинена. Зранку, коли ще всі спали, та його ніхто не бачив, він викрав із вказаної господарської будівлі гуцульський одяг сардак, та пішов додому в село Перехресне. Однак по дорозі додому його затримали працівники поліції, та він видав їм вказаний сардак.

Також обвинувачений ОСОБА_3 показав суду, що точної дати він не пам`ятає, однак це могло бути 30.10.2023, як зазначено в обвинувальному акті, перебуваючи в селі Криворівня Верховинського району, в ранковий час, він зайшов на територію господарства, власник якого йому не відомий, де на відкритій місцевості були розміщені будівельні матеріали, та викрав звідти трубу, яку виніс за територію цього господарства та в подальшому заховав її у рівчаку неподалік цього господарства.

Після вчинення вказаної крадіжки, він показав працівникам поліції місце, де залишив трубу, однак її там вже не було.

Окрім того ОСОБА_3 суду показав, що зимою 2023 року, можливо в грудні, точної дати він не пам`ятає, він перебував у селі Буковець Верховинського району, та побачив із дороги на чужому подвір`ї велосипед. Оскільки він не мав чим їхати додому, а на подвір`ї поруч із велосипедом нікого не було, він вирішив його викрасти. Зайшовши на подвір`я, він викрав велосипед та поїхав на ньому по центральній дорозі, додому в село Перехресне. Проїхавши приблизно чотири кілометри, в селі Верхній Ясенів його зупинили працівники поліції, яким він розповів звідки взяв цей велосипед та передав його їм. Також зазначив, що що на цей час йому було відомо, про те, що відносно нього проводиться досудове розслідування з приводу викрадення сардака та труби, однак він перебував у стані сп`яніння, тому і викрав велосипед.

Також ОСОБА_3 суду показав, що після крадіжки велосипеда, а саме 14.01.2024 перебуваючи в селі Перехресне Верховинського району, він побачив на території господарства старости села - ОСОБА_10 , мотоцикл який стояв під накриттям. Оскільки на подвір`ї нікого не було, то він вирішив викрасти вказаний мотоцикл щоб поїхати на ньому по своїх справах. Однак не змігши завести мотоцикл, оскільки не було ключа, він викотив мотоцикл на дорогу та покотив його в напрямку до села Красноїлля. Прокотивши мотоцикл приблизно три кілометри, він залишив мотоцикл біля дороги, та після цього був затриманий працівниками поліції.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно та про вчинене шкодує, просить суворо не карати та обіцяє надалі не вчиняти подібних правопорушень.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила суд врахувати, що обвинувачений повністю визнав вину згідно обставин викладених у обвинувальному акті, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, повернув викрадене майно, та потерпілі не мають до нього жодних претензій, у вчиненому щиро розкаюється, є особою немолодого віку, та із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованих йому діянь та враховуючи особу обвинуваченого, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та відшкодування шкоди потерпілим, призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, та за ч.2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та зазначила, що викрадені речі їй повернено і відшкодування шкоди їй не потрібне. Просить обвинуваченого суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі. Зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого він немає, матеріальну шкоду йому відшкодовано. Просить обвинуваченого суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та зазначила, що матеріальна шкода їй відшкодована. Просить обвинуваченого суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Також вказав, що матеріальна шкода йому відшкодована. Просить обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілі також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 та ч.2 ст. 289 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахування ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.

Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Згідно зі ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України, є тяжкими злочинами.

Згідно з обвинувальним актом обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,де потерпілими виступають ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Окрім того, обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, суд визнає часткове відшкодування заподіяної шкоди, а саме відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Зокрема, суд враховує заяви потерпілих ОСОБА_8 від 15.03.2024 та ОСОБА_7 від 18.04.2024, які зазначили, що матеріальна шкода їм відшкодована, та претензій до обвинуваченого вони не мають.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, де потерпілими виступають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, де потерпілою виступає ОСОБА_8 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з обвинувальним актом обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Окрім того, обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, суд визнає відшкодування заподіяної шкоди, потерпілому ОСОБА_9 . Зокрема, суд враховує заяву потерпілого ОСОБА_9 від 15.03.2024, в якій він зазначив, що матеріальна шкода йому відшкодована.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Одночасно суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який згідно ст. 89 КК України, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців немає, проживає один у власному будинку у вкрай важких матеріально-побутових умовах, за зареєстрованим місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.

Суд також враховує досудові доповіді від 29.03.2024, складені Верховинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, згідно яки хризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення є високим, а ризик небезпеки для суспільства є середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є можливим.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Суд також враховує положення ч.1 ст. 69 КК України, згідно якої, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

З огляду на зазначене, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, врахувавши ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, а саме, що він згідно ст.89 КК України раніше не судимий, повністю визнав вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, є особою немолодого віку, проживає один у вкрай важких матеріально-побутових умовах, не працевлаштований, не одружений, утриманців немає, за зареєстрованим місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , відсутність обставин, які обтяжують покарання, за вчинення кримінальних правопорушень, де потерпілими виступають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та обставину, яка обтяжує покарання за вчинення кримінальних правопорушень, де потерпілими виступають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд вважає дані обставини такими, що дають підстави застосувати до обвинуваченого ч.1 ст.69 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, та за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.2 ст.289 КК України, а остаточне покарання визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами передбаченими ч.1 ст.70 КК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, до вступу вироку в законну силу, слід залишити без зміни.

У відповідності до статей 122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі в розмірі 4 931,72грн.

Також Відповідно до правил ч.4 ст.174 КПК України скасуванню підлягає арешт, накладений згідно ухвал слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 15.01.2024 та від 17.01.2024 року на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 , призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 15 січня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу - тримання під вартою із визначенням розміру застави ОСОБА_3 залишити без змін до дня набрання даним вироком законної сили, з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати витрати пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 4931 гривня 72 копійки (чотири тисячі дев`ятсот тридцять одна гривня сімдесят дві копійки).

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 від 15.01.2024 у виді арешту на майно, а саме, на належний ОСОБА_8 велосипед марки «MIRAGE» фіолетового кольору, який було добровільно видано 11.01.2024 ОСОБА_3 .

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 від 17.01.2024 у виді арешту на майно, а саме на належний ОСОБА_9 мотоцикл марки SPARK SP200R-28, VIN- НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено в ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15.01.2024 рок, під час проведення огляду місця події в селі Красноїлля Верховинського району Івано-Франківської області.

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

- гуцульський верхній одяг сардак чорного кольору із оздоблювальними кольоровими елементами, який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати повернутим ОСОБА_6 ;

- велосипед марки «MIRAGE» фіолетового кольору, який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вважати повернутим ОСОБА_8 ;

- мотоцикл марки SPARK SP200R-28, VIN- НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважати повернутим ОСОБА_9 ;

- цифровий носій інформації DVD-R диск 4,7Gb марки «Verbatium», зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- цифровий носій інформації DVD-R диск 4,7Gb марки «Verbatium» із відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, який здійснював виїзд на повідомлення про незаконне заволодіння транспортним засобом, ЄО№82 від 14.01.2024, зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- два оптичні диски CD-R із перекопійованими відеофайлами за період з 17.12.2023 по 30.12.2023 з камер відео спостереження які перебувають у власності Верховинського РВП ГУНГІ в Івано-Франківській області, зберігати при матеріалах кримінального провадження

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_12