Справа № 461/1289/24
Провадження № 1-в/461/29/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові подання провідного інспектора Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

встановив:

Провідний інспектор Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданям про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2010 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 засуджений 10.12.2010 Галицьким районним судом м. Львова за ст. 366, ч. 1, ст. 358, ч. 3, ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 18.08.2011 покарання у виді штрафу замінено покаранням у виді громадських робіт строком на 240 годин, яка набрала законної сили 18.08.2011 року. У зв`язку із наслідком подій, що сталися в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014, а саме у «Ніч Гніву» знищено приміщення Галицького РВ та втрачено особову справу відносно гр. ОСОБА_5 , тому уповноважений орган з питань пробації не володіє матеріалами особової справи відносно останнього з 18.10.2011 по 08.09.2014. У зв`язку з тим, що на сьогодні закінчилися строки давності виконання вироку, орган пробації просить задовольнити подання.

Представник пробації у судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З урахуванням наведених вище положень вважаю за можливе провести розгляд подання за відсутності засудженого ОСОБА_5 .. При цьому, суд також виходить з того, що питання звільнення від відбування призначеного покарання не погіршує його становище.

Оцінивши доводи учасників процесу, дослідивши подання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Крім того, відповідно до ч. 3 вказаної статті перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Галицького районного суду м. Львова від 10.12.2010 року та постанови Галицького районного суду міста Львова від 18.08.2011, та те, що факт ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд,

ухвалив:

Подання провідного інспектора Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.12.2010 року за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 366 ч. 1, 358 ч. 3, 190 ч. 1 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 гривень, яке замінено постановою Галицького районного суду м. Львова від 18.08.2011 на громадські роботи строком 240 годин, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 19 лютого 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_6