Єдиний унікальний номер 938/442/24
Судове провадження № 1-кс/938/102/24
УХВАЛА

про розгляд клопотання про арешт майна

21 травня 2024 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника сектору дізнання Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі - СД Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області) капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000053 від 24.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ :

Начальник СД Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася з клопотанням, яке погоджене прокурором, про арешт на земельну ділянку площею 0,2845 га, з кадастровим номером :01:001:0771, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208), котра на даний час, на праві приватної власності, належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 шляхом заборони вчинення будь-яких дії щодо об`єднання, розподілу, зміни конфігурації та відчуження земельної ділянки площею 0,2845 га, а також шляхом заборони здійснення будівництва будь-яких об`єктів нерухомості з метою збереження речового доказу.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що невідомими особами під час виготовлення землевпорядної документації, що посвідчує право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0771, площею 0,2845 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , використано завідомо підроблені документи, на підставі яких в подальшому було затверджено землевпорядну документацію та незаконно передано вказану земельну ділянку у приватну власність. Так, рішенням сесії Кривопільської сільської ради Верховинського району від 18.06.1993 року ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та 23.07.2002 року Кривопільською сільською радою виданий державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_6 за юридичною адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,8500 га. Після цього, ОСОБА_7 25.01.2024 року звернулася до приватного підприємства «Земексперт-ІФ» з метою оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території, АДРЕСА_1 . 24.04.2024 року СД Верховинського РВП ГУ НП в Івано- Франківській області було порушено кримінальне провадження за ч.4 ст. 358 КК України. Згідно зібраних матеріалів є підстави вважати, що землевпорядна документація та акт на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:001:0771 площею 0,2845 га, цільове призначення 01.03 ( для ведення особистого селянського господарства), були оформлені з порушенням чинного законодавства, зокрема ділянка була неправомірно вилучена з комунальної власності та передана громадянці ОСОБА_7 , оскільки в первинних правоустановчих документах на вказану земельну ділянку, вказана юридична адреса: АДРЕСА_1 , а технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі гр. ОСОБА_7 , виготовили на юридичну адресу присілок АДРЕСА_1 . 02.05.2024 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 оформлено право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0771 площею 0,2845 га за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , підставою для внесення запису стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 72945732 від 02.05.2024. Станом на даний час, ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 є актуальним власником даної земельної ділянки. Враховуючи те, що земельна ділянка площею 0,2845 га, з кадастровим номером :01:001:0771, за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом кримінального правопорушення, оскільки є підстави вважати що землевпорядна документація та акт на право власності на земельну ділянку за вищевказаною адресою були оформлені з порушенням чинного законодавства та неправомірно вилучені з комунальної власності тв. Передані гр. ОСОБА_7 , що завдало збитків власнику.

Дізнавач та прокурор, який погоджував дане клопотання, в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені (а.с. 48, 49), дізнавачем подано заяву про розгляд клопотання за її відсутності (а.с. 44).

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання не викликалися відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України.

Неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання ( ч. 4 ст.163 КПК України).

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, перевіривши відповідність вказаного клопотання вимогам ст. 170 КПК України, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. ч. 1, 2, ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Нормами ч.2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п.7 ч.2 ст.131 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна, накладення арешту на земельну ділянку необхідне з метою збереження речового доказу та у зв`язку з тим, що земельна ділянка є предметом злочину.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, органом дізнання не доведено, що накладення арешту на земельну ділянку ОСОБА_5 виправдовує такий ступінь втручання в права і свободи зазначеної особи потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах не порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, що, у свою чергу, нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, дізнавач не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема, не долучив до матеріалів клопотання постанову про залучення до даного кримінального провадження як речового доказу вищевказаної земельної ділянки, доказів необхідності збереження цієї земельної ділянки як речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, наслідкам арешту майна для інших осіб та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно зі ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна, а саме земельної ділянки площею 0,2845 га, з кадастровим номером :01:001:0771, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208), котра на даний час, на праві приватної власності, належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 шляхом заборони вчинення будь-яких дії щодо об`єднання, розподілу, зміни конфігурації та відчуження земельної ділянки площею 0,2845 га, а також шляхом заборони здійснення будівництва будь-яких об`єктів нерухомості з метою збереження речового доказу відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 98, 132, 170, 173 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника СД Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту з метою збереження речового доказу на земельну ділянку площею 0,2845 га з кадастровим номером :01:001:0771, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208), котра на даний час на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 шляхом заборони вчинення будь-яких дії щодо об`єднання, розподілу, зміни конфігурації та відчуження земельної ділянки площею 0,2845 га, а також шляхом заборони здійснення будівництва будь-яких об`єктів нерухомості, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9