ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1164/24 Справа № 204/924/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особа, щодо якої застосовано

примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах особи щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року про відмову у зміні застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року було відмовлено у задоволенні подання адміністрації закладу психіатричної допомоги щодо зміни застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 .

Не вбачаючи правових підстав для зміни застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 суд першої інстанції враховував висновок судово-психіатричної експертизи №509 від 23 грудня 2020 року, висновок лікарів-психіатрів №63 від 16 січня 2024 року, незначний час який ОСОБА_9 перебуває у закладі з надання психіатричної допомоги та дійшов висновку про те, що стабільний стан особи є занадто коротким для констатування його нормалізації, а тому зміна заходів медичного характеру є передчасною.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву представника ДФ Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ДУ Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОХ України про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 , мотивуючи такі вимоги тим, що відповідно до наданої медичної документації ОСОБА_10 загрозу для суспільства не становить та застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом не потребує.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник в судовому засіданні наполягала на задоволенні апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених в ній.

ОСОБА_9 апеляційну скаргу свого захисника підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги захисника не заперечував, на запитання суду відповів, що у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом ОСОБА_9 перебуває з 2021 року.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, що передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 514 КПК України та ст. 95 КК України передбачено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву.

До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Особи, до яких застосовуються примусові заходи медичного характеру, мають право звертатися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядалося судом це питання в зазначений період.

Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до обраного нею незалежного лікаря-психіатра з метою отримання висновку про стан свого психічного здоров`я. У висновку незалежного лікаря-психіатра мають бути зазначені підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру. У разі відсутності таких підстав у висновку обґрунтовується необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи висновку судово-психіатричної експертизи №509 від 23 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_9 виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме шизофренії параноїдної на пізньому етапі розвитку процесу, з вираженими проявами змішаного дефекту особистості, з актуальними маячними ідеями переслідування, власної величі, галюцинаторними переживаннями з грубими структурно-лоїїчними розладами мислення, порушенням його продуктивності, що супроводжується глибокими розладами критичних і прогностичних функцій, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №63 від 16 січня 2024 року вбачається, що під впливом терапії та реабілітаційних заходів психічний стан пацієнта покращився: маячні ідеї переслідування, власної величі активно не висловлюються хворим та відносяться до подій минулого, а також не впливають на поведінку пацієнта. Крім того, у ОСОБА_9 згладились емоційно-вольові розлади. Поведінка носить спокійний, впорядкований характер. Наявне формальне критичне усвідомлення тяжкості та протиправності скоєного правопорушення, хворобливості свого психічного стану, необхідності прийому лікування. Поряд з цим, на тлі прогресування старечого одряхління з проявами вираженої легенево-серцевої, церебро-васкулярної та поліорганної недостатності, має місце дезінтеграція та непродуктивність всієї психічної діяльності, регрес особистості з втратою навичок самообслуговування у поєднанні зі значними необоротними порушеннями адаптаційних здібностей з несприятливим прогнозом, вираженою астенією, обмеженням життєдіяльності і потребою у сторонній допомозі, навіть для задоволення основних фізіологічних потреб. Проведена оцінка ризику насильства за шкалою НСR-20V3, ризик насильства у майбутньому помірний. За таким станом у теперішній час пацієнт особливої небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом не потребує.

Таким чином, враховуючи надані лікарем-психіатром медичні документи, та висновки лікарів щодо стабільності стану ОСОБА_9 , а також, вік особи щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, який досяг 80 років, колегія суддів вважає за можливе змінити ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах особи щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року про відмову у зміні застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву представника Дніпровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги Державної установи Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України - задовольнити.

Змінити ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4