490/2026/24 13.05.2024
н/п 1-кп/490/642/2024
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/2026/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черемшанка, Ковельського району, Волинської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітніх дітей: доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, має вищу освіту, проходить військову службу на посаді командира гранотометного взводу роти вогневої НОМЕР_1 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 у військовому звані "старший лейтенант", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби, перебуваючи на посаді командира гранатометного взводу роти вогневої НОМЕР_3 і батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший лейтенант», реалізовуючи свій умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, 22.01.2024 приблизно о 00:20, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на перехресті вулиць АДРЕСА_3 , висловлювався грубою нецензурною лайкою стоячи напроти одягненого у формений одяг, озброєного табельною зброєю, екіпірованого спецзасобами молодшого інспектора роти реагування батальйону поліції Управління поліції охорони в Миколаївській області ОСОБА_7 , який в групі реагування автопатруля у складі наряду з позивним « ОСОБА_8 » відпрацьовував повідомлення про вчинення правопорушення.

ОСОБА_3 , розуміючи що вчиняє протиправні дії стосовно авторитету органів державної влади з метою перешкоджання законним вимогам працівників правоохоронного органу, а також розуміючи те, що ОСОБА_7 виконує службові обов`язки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 .

Такими діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, що по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після чого, працівниками Управління поліції охорони в Миколаївській області припинено протиправну діяльність ОСОБА_3 шляхом застосування стосовно останнього фізичної сили та спеціальних засобів - кайданків з метою затримання.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

До суду надійшло клопотання командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 в порядку ст. 47 КК України про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з передачею на поруки колективу військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та роз`яснювальної роботи; поставлено питання про закриття кримінального провадження.

Представник військової частини НОМЕР_2 підтримав клопотання у повному обсязі.

Обвинувачений в судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаявся; зазначив, що цілком розуміє свої права та усвідомлює, що підстави для закриття кримінального провадження щодо нього не є реабілітуючими; просив клопотання задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності з передачею на поруки колективу військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України; зобов`язався виправдати довіру колективу; підтвердив добровільність своєї позиції.

Захисник підтвердила, що обвинувачений усвідомлює свої права та наслідки закриття кримінального провадження з вказаних обставин, зазначила, що таке рішення є добровільним.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про передачу обвинуваченого на поруки колективу військової частини НОМЕР_2 та закриття кримінального провадження.

Потерпілий в судове засідання не з`явився; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином; надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі; зазначив, що проти задоволення клопотання про передачу обвинуваченого на поруки колективу військової частини не заперечував.

Заслухавши сторін судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Частиною другою статті 47 КК України визначено, що у разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про передачу особи на поруки трудовому колективу, суд також має керуватися рекомендаціями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності».

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням, крім колективу, може ініціювати, зокрема, сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Згідно з п. 6 вказаної Постанови, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Виходячи з вказаних положень, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, усунення її в інший спосіб.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи. За наявності зазначених обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована кримінальним і кримінально-процесуальним законодавством відмова держави в особі компетентних органів від засудження особи, яка вчинила злочин, і від застосування до неї примусу у вигляді заходів кримінально-правового впливу.

Крім того, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов; 1) особа вчинила вперше кримінальне правопорушення; 2) діяння належить до кримінальних проступків або нетяжких злочинів; 3) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не заперечує проти закриття кримінальної справи за вказаною нереабілітуючою підставою.

Виходячи з положень закону, закріплених у ст. 47 КК України, питання про звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду, і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, є можливим без практичного застосування до неї, передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер висунутого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 345 КК України, у суду немає будь-яких сумнівів у добровільності такої позиції, а відтак інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку, що визнано самим обвинуваченим.

Обвинуваченому судом було роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності; право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Крім того, роз`яснено, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави; після роз`яснення вказаних положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 47 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, яке інкриміновано ОСОБА_3 , належить до нетяжких злочинів, не є корупційним кримінальним правопорушенням чи пов`язаним з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до поданого суду клопотання колектив військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ухвалив рішення про взяття ОСОБА_3 на поруки.

Згідно з протоколом офіцерських зборів 1 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 12.04.2024 одностайно вирішено звернутись до командира військової частини НОМЕР_2 про подання клопотання до Центрального районного суду м. Миколаєва про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345 КК України та передачу його на поруки колективу військової частини; контроль за дотриманням та не ухиленням з боку ОСОБА_3 від заходів виховного характеру та роз`яснювальної роботи покладено на заступника командира 1 батальйону морської піхоти з морально-психологічного забезпечення. Під час проведення зборів колективу було роз`яснено право на відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу, якщо ОСОБА_3 протягом року з дня передачі на поруки не виправдає довіру колективу, буде ухилятись від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок.

Крім того, як вбачається із заяви потерпілого, останній не заперечує щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки.

Беручи до уваги усі наведені обставини в сукупності, зокрема, фактичні обставини кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, позитивну характеристику, суд приходить до переконання, що колектив військової частини НОМЕР_2 буде здатний здійснювати щодо обвинуваченого заходи виховного характеру.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 є можливим без фактичного застосування до нього передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу, з передачею останнього на поруки колективу військової частини НОМЕР_2 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки колективу військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України.

Зважаючи на наведені вище обставини, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 245 КК України, має бути закрито.

До обвинуваченого запобіжний захід не застосовано. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 44, 47, ч. 2 ст. 345 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 314 КПК України, суд

постановив:

- клопотання командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки колективу військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України задовольнити;

- звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки колективу військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не буде ухилятися від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку;

- кримінальне провадження № 0000102, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2024, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Роз`яснити колективу військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на поруки колективу військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя ОСОБА_1