УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 641/6013/23

провадження № 51-1005 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 січня 2024 року про повернення його апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 січня 2024 року, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 подану в інтересах засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2023 року повернуто скаржнику.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції захисник подав касаційну скаргу. На обґрунтування своїх вимог щодо незаконності ухвали апеляційного суду захисник зазначає, що суддя Харківського апеляційного суду, на його думку, дійшов помилкового висновку про пропущений ним строк, оскільки не взяв до уваги, що копію ухвали захисник не отримував та під час оголошення ухвали не був присутнім у суді. Тому, дізнавшись про судове рішення 10 січня 2024 року через Єдиний державний реєстр судових рішень, подав апеляційну скаргу. Тому строк апеляційного оскарження вважає, що він не пропустив.

Перевіривши наведені доводи, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що підстав для відкриття касаційного провадження з наведених у скарзі мотивів не вбачається, з огляду на таке.

Як убачається із змісту оскаржуваного судового рішення, не погоджуючись із ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2023 року, постановленою в порядку ст. 539 КПК України, захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Перевіривши порядок та строки апеляційного оскарження, суддя Харківського апеляційного суду встановив, що скаржник був присутнім у суді під час розгляду клопотання засудженої. Подав захисник скаргу 11 січня 2024 року, тобто після закінчення семиденного строку оскарження, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України. При цьому, питання про поновлення цього строку захисник не порушував. Тому, керуючись вимогами п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя постановив рішення про повернення апеляційної скарги захиснику.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з наведеними в ухвалі Харківського апеляційного суду висновками та вважає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено відповідно до положень ст. 370 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Отже, з касаційної скарги захисника ОСОБА_4 та наданої до неї копії оскаржуваного судового рішення не вбачається підстав для її задоволення.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 січня 2024 року про повернення його апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3