Справа № 156/217/24
Провадження № 1-кп/156/35/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2024 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000145 від 02 лютого 2024 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Іваничівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Підготовче судове засідання призначено на 22.05.2024 об 11:30 год.

25.03.2024 року на адресу суду надійшло клопотання від потерпілого ОСОБА_3 про зняття арешту з належного йому майна, а саме з двохколісної металевої тачки марки «VIROK» та бензокоси марки «Foresta» моделі «FC-52LX».

Потерпілий ОСОБА_3 підтримав своє клопотання. Додатково зазначив, що майно на яке накладено арешт потрібне йому для користування у побуті, в селі, просив скасувати арешт на майно (речові докази), надати йому право ним користуватися, зобов`язався його не відчужувати.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечив проти передання речових доказів на відповідальне зберігання власнику до вирішення справи по суті та часткового скасування арешту з майна.

Обвинувачений в підготовче судове засідання не з`явився. Судом встановлено, що останній перебуває у ЗС України. Судом вживаються заходи для забезпечення його явки в судові засідання.

Суд, дослідивши клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7, ст. 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.97 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Смирнов проти Росії" від 07.06.2007 р., при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Відповідно до приписів ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, обов`язок довести обґрунтованість заяви про скасування арешту майна та відсутність підстав для його збереження лежить на особі, яка її подає.

Судом встановлено, що СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000145 від 02 лютого 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 07.02.2024 року з метою збереження речових доказів було накладено арешт на майно вилучене в ході проведення 02.02.2024 року огляду місця події, в тому числі на: двохколісну металеву тачку марки «VIROK» з оцинкованим кузовом та рамою жовтого кольору та бензокосу марки «Foresta», моделі «FC-52LX», потужністю 2,6 кВТ.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Беручи до уваги викладене, оцінюючи наявні матеріали клопотання та кримінального провадження з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, суд звертає увагу, що арешт на двохколісну металеву тачку марки «VIROK» з оцинкованим кузовом та рамою жовтого кольору та бензокосу марки «Foresta» моделі «FC-52LX», потужністю 2,6 кВТ. був накладений з метою збереження речового доказу, а тому приймаючи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності з завданнями кримінального провадження, суд вважає можливим скасувати арешт даного майна в частині заборони щодо користування ним, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

В частині скасування арешту щодо заборони відчуження та розпорядження цим майном, то суд погоджується із доводами прокурора та вважає такі дії передчасними, в зв`язку з не закінченим розглядом справи по суті у даному кримінальному провадженні, під час якого може виникнути необхідність у додатковому з`ясуванні обставин в частині вирішення питання речових доказів.

Керуючись статтями 170-174, 314, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання потерпілого ОСОБА_3 про скасування арешту з майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 07.02.2024 року у кримінальному провадженні № 0000145 від 02 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, на двохколісну металеву тачку марки «VIROK» з оцинкованим кузовом та рамою жовтого кольору та бензокосу марки «Foresta» моделі «FC-52LX», потужністю 2,6 кВТ., які належать ОСОБА_3 , в частині заборони користування вище вказаним майном.

В решті накладений арешт на майно, а саме двохколісну металеву тачку марки «VIROK» з оцинкованим кузовом та рамою жовтого кольору та бензокосу марки «Foresta» моделі «FC-52LX», потужністю 2,6 кВТ., належне власнику ОСОБА_3 , а саме в частині заборони їх розпорядження та відчуження - залишити без зміни.

Зобов`язати Відділення поліції № 1 ( АДРЕСА_1 невідкладно повернути ОСОБА_3 двохколісну металеву тачку марки «VIROK» з оцинкованим кузовом та рамою жовтого кольору та бензокосу марки «Foresta» моделі «FC-52LX», потужністю 2,6 кВТ.

Копію ухвали, після її проголошення, негайно вручити учасникам справи, заявникові - власникові майна та направити до Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1