Провадження № 1-кс/947/5850/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представників власників майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000490 відомості про яке 13.07.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.110-2, ч.2 ст.321, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 відомості про яке 13.07.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.110-2, ч.2 ст.321, ч.1 ст.263 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на території Одеської області функціонує ряд суб`єктів господарської діяльності, власниками та кінцевими бенефіціарними власниками яких виступають або виступали раніше резиденти рф/рб, майно яких знаходиться (зареєстроване) на території України та безпосередньо або через афілійованих осіб належить російській федерації та її резидентам, що в свою чергу свідчить про те, що посадові особи вищевказаних підприємств можуть бути причетними до фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

В ході проведення досудового розслідування надано окреме доручення оперативним підрозділам УСБУ в Одеській області, з метою документування злочинної діяльності та встановлення осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, з матеріалів виконаного доручення вбачається, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_6 , маючи стійкі зв`язки з громадянами рф та пмр, які мають досвід роботи у сфері перерахунку грошових коштів за допомогою всесвітніх платіжних систем, використовуючи при цьому платіжну систему країни агресора рф « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (станом на 2022 рік у зв`язку з санкціями проти Росії, а також відходом частини платіжних систем з РФ, багато кобейджинґових угод фактично втратили чинність) здійснює перерахування значних сум грошових коштів, у тому числі російського рубля, на банківські рахунки рф, рб, Республіки Казахстану та інших країн світу, з них на банківські установи розташовані за межами України, а саме, « ІНФОРМАЦІЯ_3 », Кредит европа Банк» (рф), «Живаго банк».

Разом з тим встановлено, з метою приховування своєї злочинної діяльності ОСОБА_6 , неодноразово перетинав державний кордон України в напрямку ПМР, з огляду на розташування в Республіки Молдові контингенту окупаційних військ зс рф, співмірного за чисельністю особового складу з чисельністю Збройних сил Республіки Молдова і т.з. Збройних сил ПМР, можливим є визначення регіону як окупованого росією. Це визначення відповідає рішенню Парламентської асамблеї Ради Європи від 15.03.2022, а також міжнародних структур (резолюція Генеральної асамблеї ООН від 22.06.2018 та ін.) про виведення російських військ із території Молдови.

Окрім цього, за для дієвості своїх злочинних дій, ОСОБА_6 , використовує пункти обміну валют на території м. Одеси, звідки готівку переправляє через державний кордон України, яку у подальшому перераховує на компаній нерезидентів та фізичних осіб.

Таким чином можна зробити висновок, що ОСОБА_6 своїми діями сприяє країни агресору, отримуючи при цьому за незаконні операції значні суми грошових коштів.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, запровадженням 24 лютого 2022 року воєнного стану на всій території України, для забезпечення захисту національних інтересів України та до прийняття і набрання чинності Законом України, яким врегулюються відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, були введені певні тимчасові законодавчі обмеження та мораторії (заборони) щодо взаємодії з такими пов`язаними з державою-агресором особами.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про валюту» фізичні особи-нерезиденти іноземні громадяни, громадяни України, особи без громадянства, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України; фізичні особи-резиденти громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства, які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України. Таким чином, нерезиденти, визначені як такі згідно положень Закону «Про валюту», які постійно проживають в російської федерації/республіки білорусь (далі рф/рб) та тимчасово перебувають на території України.

Поряд з цим, Згідно постанови КМ України № 187 від 03.03.2022 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», пунктом 1 визначено, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації ; юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджет.

25.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси проведено обшук у транспортному засобі, який належить ОСОБА_6 , а саме автомобілі марки LEXUS моделі LX500D д.н.з. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 в кузові чорного кольору.

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено: міграційну карту ПМР на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_3 , документ ПМР на ім`я ОСОБА_7 від 18.01.2024 поміщено до сейф-пакету НПУ №PSP 1258066.

Того ж дня, слідчим з дотриманням вимог ст.110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаних речей та документів речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання просив його задовольнити з підстав викладених письмово.

Представники власника майна ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку, майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 25.04.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000490 відомості про яке 13.07.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.110-2, ч.2 ст.321, ч.1 ст.263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт вилучену в ході обшуку транспортного засобу, який належить ОСОБА_6 , а саме автомобіля марки LEXUS моделі LX500D д.н.з. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_4 НОМЕР_5 в кузові чорного кольору: міграційну карту НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_3 , документ ПМР на ім`я ОСОБА_7 від 18.01.2024.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1