Справа №359/1730/24
Провадження №1-кп/359/394/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого судового розгляду у закритому судовому засіданні з технічною фіксацією питання про закриття кримінального провадження №0002244, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний російської федерації, громадянина Данії, раніше не судимого, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

04.10.2023, приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , керуючи власним, технічно-справним, автомобілем марки «Ford» модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 11.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), яким визначено: «на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу», рухався автодорогою «Т1018» в напрямку перехрестя з автодорогою «Р-03» в місті Бориспіль Київської області.

Відразу після цього, в межах нерегульованого перехрестя автодоріг «Т1018» та «Р-03», ОСОБА_4 по ходу свого руху, проявив неуважність під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, діючи з необережності, проявивши кримінально противоправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, не впоравшись із керуванням, допустив виїзд на перехрестя вказаних автодоріг та зіткнення із автомобілем марки «Volvo» модель «FH 13.460» реєстраційний номер НОМЕР_3 в складі з напівпричепом марки «SOC AS 1787» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , який здійснював рух по автодорозі «Р-03» справа наліво стосовно його руху в напрямку с. Іванків Бориспільського району Київської області.

Внаслідок проявленої кримінально протиправної недбалості водія ОСОБА_4 та порушення ним вимог пункту 11.3 Правил дорожнього руху України, спричинено дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої пасажир автомобіля марки «Ford» модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинні рани голови, підборіддя, правосторонній пневмоторакс, закритий перелом верхньої третини правої стегнової кістки, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я більш як 21 день.

Грубе порушення, водієм ОСОБА_4 вимог пункту 11.3 Правил дорожнього руху України перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, фактичні обставини не оспорював та показав про обставини дорожньо-транспортної пригоди, визнав той факт, що саме у зв`язку з порушенням ним указаних в обвинувальному акті пунктів ПДР сталося ДТП, а потерпілий отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття, у зв`язку з цим, кримінального провадження.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав та зазначив, що він примирився з потерпілим повністю, а тому останній жодних претензій до нього не має.

Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.

Водночас, потерпілий ОСОБА_7 надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, щодо застосування відносно останнього ст. 46 КК України, не заперечує.

Прокурор в судовому засіданні також не заперечував з приводу звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового засідання повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий. Вчинене ним кримінальне правопорушення вчинено вперше та є нетяжким злочин, оскільки за його вчинення передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі від трьох до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Заява потерпілого ОСОБА_7 підтверджує, що вони примирилися. З наданої заяви потерпілого вбачається, що останній не має до обвинуваченого жодних претензій. Між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 відбулося примирення.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 допустимо звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження належить закрити, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем за контрактом осіб рядового складу Збройних Сил України, мав поранення, у зв`язку з чим проходив реабілітаційний період, що суттєво вплинуло на його матеріальне становище, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від сплати процесуальних витрат, які складають 32277 грн. 60 коп. та віднести їх на рахунок Держави України.

Прокурор не заперечував з приводу віднесення процесуальних витрат на рахунок Держави України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту накладеного згідно ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2023 року (справа №359/9980/23) на транспортні засоби, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46, 286 КК України, ст.ст. 42, 100, 284, 318, 323, 324, 350, 372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження №0002244, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Процесуальні витрати в розмірі 32277 (тридцять дві тисячі двісті сімдесят сім) грн. 60 коп., пов`язані із залученням експертів, - віднести на рахунок Держави України.

Речові докази в кримінальному провадженні, після набрання ухвалою суду законної сили, а саме: транспортні засоби автомобіль марки «Ford» моделі «Transit», номерний знак НОМЕР_5 , автомобіль марки «Volvo» моделі «FH 13.460», номерний знак НОМЕР_3 , напівпричіп марки «SOC AS 1787», номерний знак НОМЕР_4 , - передані на зберігання до Бориспільського РУ ГУ НП в Київській області, - повернути власникам (законним володільцям).

Запроваджений на підставі ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2023 року (справа №359/9980/23) арешти на транспортні засоби - автомобіль марки «Ford» моделі «Transit», номерний знак НОМЕР_5 , автомобіль марки «Volvo» моделі «FH 13.460», номерний знак НОМЕР_3 , напівпричіп марки «SOC AS 1787», номерний знак НОМЕР_4 , - після набрання ухвалою суду законної сили, - скасувати.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Копію ухвали суду після її оголошення вручити учасникам судового провадження.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 28.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_1