Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №1527/3621/12
Провадження № 1/1527/504/12
І м е н е м У к р а ї н и
15.11.2012 рокум. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_3 , прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , підсудного та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальну справу по звинуваченню
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, працевлаштованого, не маючого судимості в силу п.1 ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.15, ч.1 ст.152 КК України,
Близько 2 години 16 липня 2011 року ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в гідропарку «Лузанівський`по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, з метою вступу у статеві зносини з раніше йому малознайомою ОСОБА_5 , прослідував за останньою особою в бік зеленої зони парку, де на алеї запропонував їй вступити у статеві зносини, на що ОСОБА_5 відмовилась.
Продовжуючи свої наміри ОСОБА_7 достав із передньої кишені одягнутих на ньому джинсових шортів невстановлений слідством предмет, з властивою колото-ріжучою дією, та, погрожуючи його застосуванням, шляхом піднесення до тіла потерпілої в область серця, примусив ОСОБА_5 пройти з ним в глиб зеленої зони парку.
В подальшому ОСОБА_7 , ігноруючи небажання потерпілої вступати з ним у статеві зносини, наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_5 , від якого та впала на землю та втратила свідомість. Скориставшись цим ОСОБА_7 зняв з себе одяг та ліг на потерпілу з метою вчинення статевого акту, одночасно тримаючи в лівій руці предмет колото-ріжучої дії з правої сторони її шиї, а правою рукою відсовуючи одягнену на потерпілій нижню білизну.
В той же час ОСОБА_5 , лежачи на спині, прийшла до свідомості та стала просити підсудного припинити насилля, на що останній, з метою подолання її опору, передпліччям правої руки став давити на її шию, продовжуючи утримувати в лівій руці предмет колото-ріжучої дії біля шиї потерпілої.
ОСОБА_5 , з метою визволитись від підсудного, різко зігнула ногу в колінному суглобі, чим нанесла ОСОБА_7 удар в пах, від якого той впав на неї. Потерпіла, скориставшись цим падінням, рукою вирвала у нього предмет колото-ріжучої дії, після чого, з метою самозахисту, нанесла цим предметом декілька ударів в різні частини тіла підсудного.
Після цього між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виникла обопільна бійка, під час якої потерпіла виявилась зверху на підсудному, проте не мала змоги втекти від нього через його намагання утримати її руками. Внаслідок зазначеного ОСОБА_5 , діючи в стані необхідної оборони, нанесла ОСОБА_7 предметом колото-ріжучої дії два проникаючі удари в область передньої поверхні грудної клітини справа та передньої поверхні черевної стінки лівої клубової частини, чим спричинила йому тяжкі тілесні ушкодження, через що ослаблений підсудний з незалежних від нього причин не зумів довести свій умисел до кінця.

Підсудний свою вину у вміненому йому діянні не визнав та про обставини події показав наступне.
Після закінчення роботи 15 липня 2011 року він вжив близько 100 гр. горілки та поїхав відпочити в Лузанівський парк, де в барі, в якому працювала раніше знайома йому потерпіла, вжив ще два-три бокали пива. На час купання в морі він залишав на зберіганні у господаря бару свої особисті речі та гроші в сумі від 500 до 1800 грн.
З показань підсудного також слідує, що через деякий час ОСОБА_5 несподівано залишила барну стійку та запропонувала йому пройти до зеленої зони, де вступити з нею у статеві зносини, на що він погодився. В подальшому вони прийшли до місця пригоди, де він роздягнувся, ліг на спину, а потерпіла сіла на нього зверху.
В цей же час вона несподівано нанесла йому декілька ударів якимось предметом, який він не розгледів, у груди, легені, в очеревину та в область ока. Він схопив її за руки, став кликати про допомогу та протягом декількох хвилин боротися з нею, під час чого йому вдалося скинути її з себе. В подальшому, стікаючи кров`ю, він побіг в напрямку іншого бару, а ОСОБА_5 стала його наздоганяти та нанесла йому удари ножем по лівій руці, в області шиї та спини, після чого нападниця зникла.
ОСОБА_7 також показав, що він вибіг в напрямку автомобільної дороги, де інші люди викликали йому швидку допомогу та співробітників патрульно-постової служби, а останні - через незначний проміжок часу привели до нього ОСОБА_5 , проте вона стала заперечувати свою причетність до цієї події.
Підсудний вважає, що ОСОБА_5 , маючи матеріальні потреби та будучи ображеною на нього у зв`язку з попередньою відмовою ОСОБА_7 зайняти їй гроші, дізналась про їх фактичну наявність при ньому та вирішила його вбити з метою заволодіння ними. При цьому ОСОБА_7 категорично заперечив наявність у нього предмета колото-ріжучої дії, а також намірів зґвалтувати ОСОБА_5 , у зв`язку з чим вважає саме її злочинницею, а себе потерпілим.
Під час відтворення на досудовому слідстві обстановки та обставин події ОСОБА_7 на місці показував про аналогічні обставини (т.1 а.с.206-218).
Незважаючи на отримані показання підсудного, його вина у скоєному, підтверджується сукупністю інших, досліджених у судовому засіданні, доказів.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що малознайомий їй ОСОБА_8 з`явився в палатці, де вона працювала, після 22 години та, будучи дуже п`яним, замовив собі пиво та шаурму. Через деякий час він вийшов з приміщення, щоб викупатись в морі, і при цьому залишив свої гроші, телефон та ключі у родича господаря торгової точки Арутюняна Арама. Через 20 хвилин підсудний повернувся до палатки, забрав свої речі, замовив для неї бокал пива та став відверто залицятись до потерпілої, що мало прояв і в образливих для неї діях.
В нічний час вона вийшла до зеленої зони парку справити природні потреби, а коли поверталась назад, то, побачивши підсудного на доріжці, намагалась його обійти. Проте, ОСОБА_7 схопив її за руку, прижав до свого тіла та нецензурною лайкою повідомив про бажання вступити з нею у статеві зносини. Вона відповіла йому відмовою, після чого він ще сильніше прижав її до себе та одночасно вона відчула, що в її лівий бік став тиснути предмет, який, на її відчуття, не був схожим на палець руки чи палицю та представляв собою реальну загрозу.
Потерпіла в подальшому показала, що стала вмовляти ОСОБА_7 відпустити її, на що той силоміць повів її по доріжці в напрямку зеленої зони парку та попередив, що вб`є її в разі чинення нею опору чи кликання про допомогу.
При прибутті на місце події він наказав їй роздягнутися, а після відмови сильно вдарив її долонею в обличчя, від чого вона впала на землю та втратила свідомість. В подальшому від нестачі повітря вона опритомніла та побачила і відчула, як роздягнутий ОСОБА_7 , перебуваючи зверху на неї, вперся однією рукою в її горло, а іншою рукою торкався її нижньої білизни. Вона почала плакати, на що підсудний наніс їй удар рукою в груди.
Захищаючись, вона вдарила його коліном у пах, після чого він впав на неї та вона відчула, що ОСОБА_7 намагається її вдарити предметом, схожим на «заточку`з плоским лезом. Побоюючись за власне життя, вона в паніці щосили виламала з його руки цей предмет та вдарила ним в область шиї ОСОБА_7 , а коли той став намагатися у неї його відібрати та викручувати їй руки, потерпіла почала з ним активно боротися, перевертаючись та хаотично здійснюючи йому удари, кількість та місця нанесення яких вона достовірно не пам`ятає.
В подальшому вона вирвалась від ОСОБА_7 , який намагався її наздогнати та нецензурною лайкою погрожував знайти її та вбити, після чого вона побігла в напрямку палатки, загубивши при цьому «заточку».
Через незначний проміжок часу до палатки підійшли патрульні, відвели її до ОСОБА_7 , а згодом вона повідомила співробітникам міліції про наміри саме підсудного її зґвалтувати, від чого вона захищалась.
Потерпіла також категорично заперечила проти доводів підсудного про наміри позбавити його життя через особисті корисливі мотиви та додатково пояснила, що будь-яких конфліктів з ОСОБА_7 у неї не було, відносини з останнім фактично підтримувала її подруга, за порадою якої потерпіла дійсно одного разу просила підсудного зайняти їй гроші, проте образ щодо його відмови в цьому вона не мала.
Аналогічні пояснення і показання ОСОБА_5 надавала під час всього досудового слідства, в тому числі при відтворенні обстановки та обставин події на місці пригоди (т.1 а.с.219-233) та проведенні очної ставки з ОСОБА_7 (т.1 а.с.47-53).
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка патрульний ОСОБА_9 показав, що однієї з літніх ночей він чергував на центральній алеї гідропарку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », коли йому повідомили про перебування голого та скривавленого чоловіка поблизу автодороги. Останній на його питання щодо події, яка сталась, відповів, що йому нанесла удари дівчина на ім`я ОСОБА_10 , яка працює в одній з палаток.
За повідомленими ОСОБА_7 прикметами патрульні відшукали ОСОБА_5 в одній із торгівельних палаток, виявивши на одягнутому на ній платті плями крові.
Будучи опитаною потерпіла спочатку заперечувала свою причетність до заподіяння підсудному тілесних ушкоджень, але згодом надала визнавальні пояснення, в яких повідомила, що той зняв з себе одяг та намагався її зґвалтувати, погрожуючи чимось, схожим на ніж. В процесі бійки вона забрала в нього цей ніж, яким нанесла чоловіку декілька ударів, а згодом ніж викинула.
В подальшому вона провела патрульних до глухого та неосвітленого місця події, в якому вони побачили, що більша частина одягу, мобільний телефон та інші речі підсудного були розкидані. Вміст кишень одягу він не перевіряв, належних підсудному грошей не виявив. Тривалими пошуками навкруги даного місця виявити ніж також не вдалося.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інший патрульний ОСОБА_11 в цілому надав аналогічні ОСОБА_9 показання та додатково пояснив, що після визнання ОСОБА_5 своєї причетності до пригоди, її стало трусити, вона почала плакати. З наданих нею наступних пояснень вбачалось, що чоловік поклав її на землю, прижав коліном її шию та намагався її зґвалтувати, проте вона забрала у нього якусь «заточку», якою його вдарила у боротьбі, під час якої вони переверталися. Кількість ударів вона не пам`ятала, ніж викинула під час її переслідування.
ОСОБА_11 також показав, що викликана на місце слідчо-оперативна група, на його думку виявила на місці пригоди, окрім одягу, незначні за сумою гроші (до 20 грн.).
З оголошених в судовому засіданні в порядку ст.306 КПК України показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що працюючому у нього в СТО в якості учня ОСОБА_7 по закінченню робочого дня 15 липня 2011 року він виплатив близько 350-400 грн. Через пару днів від родича підсудного він дізнався, що того підрізали в парку «Лузанівський», через що ОСОБА_7 перебуває в реанімації (т.2 а.с.67-68).
Даними показаннями свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 фактично спростовують доводи підсудного про наявність у останньої особи в ніч з 15 на 16 липня 2011 року значної за розміром суми грошей.
З оголошених в судовому засіданні в порядку ст.306 КПК України показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , кожного окремо, вбачається, що вони в другій половині дня 15 липня 2011 року разом з ОСОБА_5 , яку характеризують виключно позитивно, працювали на зміні в торговій палатці їх дядька, розташованій в гідропарку «Лузанівський». Після 21 години до палатки підійшов незнайомий їм парубок, який став відволікати від роботи небажаючу з ним розмовляти потерпілу, на що вони неодноразово робили йому зауваження. Крім того, свідки підтвердили факт самовільного залишення ОСОБА_7 свого одягу в приміщенні палатки, під час виходу для купання, на що дозволу від Арутюнянів той не отримував.
З показань ОСОБА_14 також вбачається, що через деякий час ОСОБА_5 відпросилася в нього вийти до туалету, будь-яких ножів із собою не брала, та довго звідти не поверталась, при цьому одночасно за столиком був відсутній і цей парубок. ОСОБА_5 повернулась приблизно через 20 хвилин, була дуже налякана, тремтіла та на його запитання відповіла, що їй зле. В подальшому до палатки підійшов співробітник міліції та запропонував ОСОБА_10 пройти з ним. Про можливі обставини події він дізнався під час опитування співробітником міліції, а саме про те, що ОСОБА_10 намагався зґвалтувати парубок, якому він робив до цього зауваження, на що та, захищаючись, нанесла йому тілесні ушкодження.
З показань ОСОБА_13 також вбачається, що він побачив голого скривавленого чоловіка серед натовпу людей та міліції. Під час його опитування він пригадав, що деякий час тому він бачив, як зовнішньо схожа на ОСОБА_5 дівчина проходила повз нього з парубком в обнімку, тобто дуже близько друг до друга.
З протоколу огляду місця події вбачається факт виявлення та вилучення в період з 3 до 5 години 16 липня 2011 року з дільниці місцевості, розташованої в 130 метрах від Миколаївської дороги в м. Одесі та в 90 метрах від центральної алеї парку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », належних ОСОБА_7 . джинсових брюк, футболки, трусів та тапочок, що лежали відносно друг друга на відстанях від 15 до 70 см. (т.1 а.с.69-70).
Відповідно до змісту протоколів огляду, виявлення та вилучення від 20 липня 2011 року (т.1 а.с.7) та добровільної видачі від 16 липня 2011 року (т.1 а.с.81) ОСОБА_5 видала співробітникам міліції нижню білизну та плаття-сарафан, в які вона була одягнута в ніч з 15 на 16 липня 2011 року.
Вилучені з місця пригоди та у потерпілої предмети одягу та взуття постановою слідчого від 23 вересня 2011 року були визнані в якості речових доказів, долучені до матеріалів справи та оглянуті (т.1 а.с.149-150,245).
В судовому засіданні оглядом зазначених речей, зокрема, встановлена наявність:
- численних плям бурого кольору - в нижній частині лицьової сторони, в верхній частині тильної сторони плаття-сарафану, яке не мало кишень; в передній частині жіночих трусів; в передній правій частині грудини, правого плеча, передпліччя і правого рукава, в верхній частині тильної сторони чоловічої футболки;
- наявність з лицьової сторони джинсових шортів чотирьох кишень, глибиною 20 см за серединною лінією по центру до непошкодженого дна (щодо двох верхніх кишень) та 14,5 см (щодо двох нижніх кишень), а також з тильної сторони шортів двох кишень, глибиною 19 см за серединною лінією по центру до непошкодженого дна.
Згідно протоколу медичного огляду №000782 від 16 липня 2011 року, а також лабораторного дослідження №229 від 18 липня 2011 року будь-яких ознак вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ОСОБА_5 встановлено не було (т.1 а.с.95-96).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №130-Д/3570 від 23 вересня 2011 року у ОСОБА_5 виявлені пошкодження у виді синців передньої лівої поверхні шиї та правої гомілки, характер та морфологічні особливості яких свідчать про те, що вони могли утворитися 16 липня 2011 року. Їх локалізація не дозволяє однозначно відповісти на питання про взаємне розташування нападника і потерпілої в момент спричинення тілесних ушкоджень, однак, це не протирічить обставинам їх отримання, про які зазначає ОСОБА_5 (т.1 а.с.255-257).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №3022 від 4 листопада 2011 року у ОСОБА_15 виявлені колото-різані поранення: правої половини грудної клітини, проникаюче в праву плевральну порожнину з пораненням правої легені і крововиливом в плевральну порожнину; черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з внутрішньочеревною кровотечею без пошкодження внутрішніх органів (віднесені до тяжких тілесних ушкоджень); лівої надбрівної дуги; лівої бокової поверхні шиї, правої сідниці, лівої поперекової області, лівого плеча, лівого передпліччя. Зазначені пошкодження могли виникнути 16 липня 2011 року і бути спричинені предметом, з властивою колото-ріжучою дією, яким міг бути як клинок ножу, так і інші предмети колото-ріжучою дії, в будь-якій послідовності. ОСОБА_7 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень по відношенню до нападниці міг перебувати у різних положеннях, в тому числі і при обставинах, які зазначають як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_7 (т.2 а.с.8-16).
Враховуючи результати огляду предметів одягу, в якому були одягнуті підсудний та потерпіла в ніч події, показань потерпілої, свідка ОСОБА_14 в частині того, що ОСОБА_5 при виході до туалету будь-яких ножів із собою не брала, а також висновку експерта щодо ознак предмета, яким ОСОБА_7 було нанесено колото-різані поранення, суд вважає, що відсутність кишень на сарафані потерпілої прямо виключало можливість їй сховати в ньому цей предмет, і навпаки, наявність шести непошкоджених кишень (глибиною від 14,5 до 20 см.) на джинсових шортах дозволило підсудному зовні непомітно носити при собі предмет колото-ріжучої дії.
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №680 від 3 серпня 2011 року на футболці ОСОБА_7 виявлена кров людини групи В з ізогемагглютиніном анті-А, що не виключає походження крові від ОСОБА_7 при умові відсутності зовнішньої кровотечі у ОСОБА_5 (т.1 а.с.174-176).
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №681 від 3 серпня 2011 року на сарафані, трусах ОСОБА_5 виявлена кров людини без домішку сперматозоїдів групи В з ізогемагглютиніном анті-А, що не виключає походження крові як від ОСОБА_5 , так і від ОСОБА_7 (т.1 а.с.160-162).
Згідно висновку судово-цитологічної експертизи №356 від 15 серпня 2011 року в піднігтьовому змісті зрізу нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_5 виявлені епітеліальні клітини з ядрами, що притаманні за груповою приналежністю особам з групою крові В (ІІІ), що не виключає їх походження як від ОСОБА_5 , так і від ОСОБА_7 (т.1 а.с.183-187).
Згідно висновку судово-цитологічної експертизи №363 від 16 серпня 2011 року в піднігтьовому змісті зрізу нігтьової пластини мізинця лівої руки ОСОБА_7 виявлені кров та епітеліальні клітини з ядрами, що притаманні за груповою приналежністю особам з групою крові В з ізогемагглютиніном анті-А, що не виключає їх походження як від ОСОБА_5 , так і від ОСОБА_7 (т.1 а.с.195-199).
Зазначені судово-медичні, імунологічні та цитологічні висновки підтверджують отримані в суді показання потерпілої та підсудного про існування між ними обопільної бійки, поєднаної з нанесенням друг другу тілесних пошкоджень, які супроводжувались, зокрема у ОСОБА_7 зовнішньою кровотечею.
Згідно висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №20 від 11 січня 2012 року ОСОБА_5 виявляє середній для її віку рівень інтелектуального розвитку, може правильно розуміти суттєві для справи обставини, характер вчинюваних з нею дій, зокрема усвідомлювала їх сексуальну спрямованість. У неї відзначалась розгубленість, страх, стан високої нервово-психічної напруги, фрустрації (блокада потреби), що суттєво вплинуло на її поведінку, обмежувало пошук виходів і рішень конфліктної ситуації. У досліджуваній в справі ситуації вона перебувала у стресовому стані, стані нервово-психічної напруги, страху, жаху, відчаю, що в поєднанні з особливостями ситуації (фактор несподіванки, темний час доби, фізична перевага ОСОБА_7 ) також знижувало її спроможність до пошуку конструктивного виходу і вирішення ситуації. В неї була знижена вольова цілеспрямованість поведінки, що обумовлювалась станом сильного страху за своє життя. Психологічний аналіз дій ОСОБА_5 дозволяє зробити висновок, що вона перебувала в стресовому емоційному стані, що суттєво вплинув на її свідомість і діяльність. Патологічної схильності до фантазування та підвищеної навіюваності вона не виявляє (т.2 а.с.47-51).
Згідно висновків амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №15 від 10 січня 2012 року (т.2 а.с.57-62), а також комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи №165 від 2 жовтня 2012 року (т.3 а.с.10-18) ОСОБА_7 стосовно часу ситуації у справі та в даний час, не виявляв ознак будь-якого хронічного, тимчасово хворобливого психічного розладу, розумового недорозвинення, міг перебувати в стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння. Його дії не були обумовлені переживаннями галюцинаторно-маренневого характеру, будь-якими порушеннями свідомості, патологією потягу і зниженням його вольових, а також критичних функцій, а тому він міг у повній мірі віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними.
Оцінюючи вищенаведені докази та висновки суду, факт притягнення у 2007 році ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, його теперішні посередні характеристики за місцем мешкання, неоспорювані ним обставини вживання алкогольних напоїв протягом другої половини дня 15 липня 2011 року, об`єктивну фізичну перевагу ОСОБА_7 (до часу отримання тілесних пошкоджень) над ОСОБА_5 та в противагу цьому - виключно позитивні характеристики потерпілої, її малознайомість з підсудним, відсутність у неї корисливих мотивів по відношенню до останнього, суд не погоджується з отриманими в суді протилежними показаннями підсудного, які, на думку суду, обумовлені лише бажанням ОСОБА_7 уникнути відповідальності.
При кваліфікації діяння, вчиненого підсудним, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 близько 2 години 16 липня 2011 року, перебуваючи в зеленій зоні гідропарку «Лузанівський`по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, з метою вступу у статеві зносини з раніше йому малознайомою ОСОБА_5 , проти волі останньої, із застосуванням насилля і погрозою застосування предмета колото-ріжучої дії, намагався вступити з нею у статеві зносини, проте ОСОБА_5 , діючи в стані необхідної оборони, спричинила йому тяжкі тілесні ушкодження, через що ослаблений підсудний з незалежних від нього причин не зумів довести свій умисел до кінця.
Ці дії підсудного суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.152 КК України, як замах на зґвалтування.
Вирішуючи даний позов, суд виходить з того, що положеннями ст.ст.28, 49 і 50 КПК України потерпілий, якому злочином спричинено шкоду, має право на подання позову в кримінальному процесі. У відповідності із ст.ст.23,1167 ЦК України, моральна шкода, підлягає відшкодуванню особою, яка її спричинила.
В обґрунтування заявлених вимог потерпіла в суді зазначила про отримані нею тілесні ушкодження, що підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №130-Д/3570 від 23 вересня 2011 року, про перенесені нею моральні страждання, пов`язані як з самою подією, при якій, з її слів, вона фактично прощалась із життям, так і з її кримінальним переслідуванням, вимушеною зміною місця роботи і проживання, довготривалими побоюваннями за своє подальше життя і здоров`я через погрози та іншу неадекватну поведінку ОСОБА_15 .
При встановлених в суді обставинах слід дійти до висновку, що нанесення підсудним ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а також вчинений замах на її зґвалтування спричинило потерпілій фізичний біль, позбавило її певних елементів благополуччя, що, безумовно, спричинило за собою страждання і суттєві негативні зміни в її житті.
На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними ОСОБА_5 моральними стражданнями.
При призначенні покарання підсудному суд визнає вчинення підсудним вміненого йому діяння в стані алкогольного сп`яніння в якості обставини, яка обтяжує покарання, та констатує про відсутність обставин, які б його пом`якшували.
Разом з тим, суд також враховує дані про офіційне працевлаштування ОСОБА_15 . вулканізатором в ТзОВ «ГАЛАМУС ЛТД»(т.2 а.с.213), не вчинення ним протягом подальшого понад річного часу будь-яких інших негативних, юридично караних дій, відсутність незнятої чи непогашеної судимості, а також наявність у підсудного ряду захворювань, в тому числі, з його слів, можливе інфікування ВІЛ СНІД.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_15 без відбуття покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку максимальної тривалості, у зв`язку з чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.
Керуючись ст.ст.323-325 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.152 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 3 (три) місяці.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися в цей орган для реєстрації.
Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_7 задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Запобіжний захід засудженому у вигляді підписки про невиїзд скасувати.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:
- предмети одягу та взуття засудженого і потерпілої (т.1 а.с.245-246), як засоби для розкриття злочину, на підставі п.3 ч.1 ст.81 КПК України, повернути, відповідно, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ;
- зразки крові та слини засудженого і потерпілої (т.1 а.с.245-246), як речі, що не мають ніякої цінності та не можуть бути використані, на підставі п.3 ч.1 ст.81 КПК України, - знищити у встановленому порядку.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий

ОСОБА_1