ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/348/24
Провадження №1-кс/477/300/24
УХВАЛА

про арешт майна

07 березня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання старшого слідчого відділу розслідувань злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 внесене у кримінальному провадженні №0000050 від 08 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332, статтею 336 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідувань злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000050 від 08 вересня 2023 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 29 лютого 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом сприяння групою осіб, з корисливих мотивів, у незаконному переправленні через державний кордон України місцевим мешканцям м. Миколаєва порадами та наданням засобів, а також шляхом надання документів щодо непридатності до військової служби у воєнний час з виключенням їх з військового обліку за станом здоров`я 08 вересня 2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000050 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332 КК України.

07 березня 2024 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , яка, за здобутою органом досудового розслідування інформацією, залучена ОСОБА_6 , до своєї протиправної діяльності та сприяла особам призовного віку в отриманні кінцевих недостовірних медичних документів (щодо звільнення від військової служби у зв`язку із незадовільним станом здоров`я), що надавало їм право на безперешкодний виїзд і в`їзд в Україну, під час якого виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів слідча ОСОБА_3 звернулася з даним клопотанням.

У судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася. Від прокурора групи прокурорів у цьому кримінальному провадження ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

ОСОБА_5 , як власник вилученого майна, у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000050 від 08 вересня 2023 року, кваліфіковане за частиною третьою статті 332, статтею 336 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у період часу з вересня 2023 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, керівник благодійного фонду «Крок у майбутнє» ОСОБА_6 , маючи особисті знайомства та корумповані зв`язки у державних органах та установах на території міста Миколаєва, реалізувала злочинний умисел, направлений на організацію в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, шляхом забезпечення проходження військово-лікарських комісій особами призовного віку та отримання кінцевих недостовірних документів (щодо звільнення від військової служби у зв`язку із незадовільним станом здоров`я), якими визнано особу не здоровою та не придатною до проходження військової служби, що у свою чергу надає право на безперешкодний виїзд з України і в`їзд в Україну, з метою незаконного збагачення за рахунок одержання грошових коштів від зазначеної злочинної діяльності.

Досудовим розслідуванням встановлено факт ймовірного замаху на сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та наданням засобів та усуненням перешкод організованою групою, до складу якої ввійшли ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з корисливих мотивів.

До своєї злочинної діяльності ОСОБА_6 залучила заступника головного лікаря Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради ОСОБА_5 , яка за розподілених між ними ролей, сприяла особам призовного віку в отриманні кінцевих недостовірних медичних документів (щодо звільнення від військової служби у зв`язку із незадовільним станом здоров`я), якими визнано особу не здоровою та не придатною до проходження військової служби, що у свою чергу надають право на безперешкодний виїзд і в`їзд в Україну, з метою незаконного збагачення за рахунок одержаної грошових коштів від зазначеної злочинної діяльності, стосовно певних осіб.

29 лютого 2024 року, у межах цього кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2024 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 під час якого, було виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 29 лютого 2024 року, вилучене, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000050 від 08 вересня 2023 року.

Цього ж дня, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332КК України.

З метою збереження речових доказів, слідча ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і, зокрема, арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на вищезазначені положення закону, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із намаганням у сприянні в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та наданням засобів та усуненням перешкод організованою групою, з корисливих мотивів, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 , яка у цьому кримінальному провадженні повідомлена про підозру у вчиненні дій, що охоплюються складом злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, вилучено речі та документи перелічені слідчим у поданому клопотанні, які безпосередньо виступають як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які будуть об`єктом експертного дослідження та свідчать про ймовірну причетність останньої до вчинення вищевказаних протиправних дій.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на кошти у іноземні валюті, що вилучені слідчим під час обшуку, слідчий суддя враховує характер вчинення інкримінованого правопорушення, а саме корисливий мотив підозрюваних; суму коштів, які спільники отримували за свої дії; кількість осіб від яких було отримано кошти, що на думку слідчого судді свідчить про те, що вилучені кошти можуть мати ознаки майна, здобутого внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто такими, що набуті кримінально протиправним шляхом, що за визначенням статті 98 КПК України, наділяє указані кошти ознаками речового доказу

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у ході проведення обшуку також було вилучено мобільний телефон, марки «Самсунг Galaxy F-31» 1-imei НОМЕР_1 , 2-imei НОМЕР_2 з двома сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та мобільний телефон, марки «iPhone 11», s/n НОМЕР_5 imei НОМЕР_6 , з сім картою оператора лайф (номер не визначений), електронною сім-картою НОМЕР_3 , зафіксованим номером НОМЕР_4 .

На думку слідчого судді, вилучені під час проведення обшуку мобільні телефони, могли бути використані як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Зокрема, інформація, яка міститься у телефонах, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені під проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 речі та документи можуть містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання слідчої підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 29 лютого 2024 року, під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , майно із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

-Мобільний телефон, марки «Самсунг Galaxy F-31» 1-imei НОМЕР_1 , 2-imei НОМЕР_2 з двома сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

-Мобільний телефон, марки «iPhone 11», s/n НОМЕР_5 imei НОМЕР_6 , з сім картою оператора лайф (номер не визначений), електронною сім-картою НОМЕР_3 , зафіксованим номером НОМЕР_4 ;

-Купюри схожі на банкноти США, номіналом 100 (сто) доларів у кількості 100 (сто) штук, номіналом 50 (п`ятдесят) доларів у кількості 4 (чотири) штуки, номіналом 20 (двадцять) доларів у кількості 10 (десять) штук, всього на суму 10400 доларів США.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11