СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/499/24
ун. № 759/8934/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2022 за № 0000160, за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 3 ст. 307 КК України,

- ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 3 ст. 307 КК України,

- неповнолітнього ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 3 ст. 307 КК України,

- ОСОБА_8 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 3 ст. 307 КК України,

клопотання прокурора про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_10 ,

обвинувачені - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисники - ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2022 за № 0000160, стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які, кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалами суду від 26.05.2023, 06.07.2023, 31.08.2023, 03.10.2023, 28.11.2023, 18.01.2024, 14.03.2024 задоволено клопотання прокурора та стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 24.07.2023, 04.09.2023, 29.10.2023, 01.12.2023, 26.01.2024, 17.03.3024 та 12.05.2024 (включно).

На даний час судовий розгляд у даному кримінальному проваджені не завершений (стадія дослідження доказів, наданих стороною обвинувачення), а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спливає 12.05.2024 року.

На електронну пошту суду 29.04.2024 від прокурора надійшли клопотання про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дані клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ризики, які були підставою для обрання обвинуваченим та подальшого продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати. Так, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, з якими він особисто знайомий та шляхом погроз, вмовляння, підкупу може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Крім того, за заявою ОСОБА_8 про те, що з травня 2023 року невідомі особи погрожують вбивством їй та її чоловіку, з метою змусити до зміни показів стосовно ОСОБА_5 , внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2023 за № 0000328, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Тільки таким чином, можливо забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків. Також погрози надходять на адресу неповнолітнього ОСОБА_7 . Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Він офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання в м. Києві, за місцем реєстрації не проживає, не має стійких соціальних зв`язків, що свідчить про низький рівень правової свідомості та соціальної відповідальності обвинуваченого. Тільки таким чином, можливо забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків. Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити з підстав у них зазначених.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з його незаконністю, недоведеністю та необґрунтованістю. Просив змінити запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який, а саме на особисте зобов`язання або домашній арешт у певний час доби з носінням електронного браслету або без такого. Дане клопотання захисник обґрунтовує тим, що за час розгляду справи, суд, на його об`єктивну думку, має більш ніж переконливі докази того, що доводи прокурорів про існування ризиків перебування на свободі ОСОБА_5 є лише фантазією та творчим доробком прокурорів, оскільки жодного обґрунтування та доказів існування ризиків не існує, натомість читко вбачається перевищення владних повноважень, слідчими, процесуальними керівниками, суддями, які категорично відмовляються від відводу себе з цієї справи. Прокуратура навмисно спотворює відомості відносно характеризуючих даних ОСОБА_5 . Під час затримання, ОСОБА_5 не чинив опору співробітникам поліції, оглядом особистих речей нічого не виявлено, обшуками місця фактичного мешкання теж доказів причетності до інкримінованого злочину взагалі немає, що підтверджується вивченими станом на теперішній час матеріалами справи. На даний час триває дослідження доказів, які обґрунтовують, на думку обвинувачення, провину ОСОБА_5 , досліджено три томи справи і суд вже має достатньо підстав, що вказують на ті факти, що до ОСОБА_5 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобового або у певний час доби, оскільки решта обвинувачених за цією статтею взагалі не мають обмежувальних заходів, що по своїй суті порушує рівність та змагальність сторін у даному процесі. При фактичних обставинах даного провадження, серйозності висунутої проти ОСОБА_5 підозри, наслідків скоєного та недостатності повних, об`єктивних та достовірних доказів, що обґрунтовують необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 183 КПК України, встановлених ризиків та характеризуючих даних, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є співрозмірним з наявними ризиками у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та національного права. Також зазначив, що стан здоров`я ОСОБА_5 в умовах тримання фактично погіршився. Належного діагностування та лікування ОСОБА_5 умовах слідчого ізолятора не отримує через відсутність належного устаткування та фахівців. З аналізу відповіді філії державної установи «центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в місті Києві та Київській області №Ф/КИ-24 на б/н від 26.02.2024 погіршення та ускладнення стану здоров`я ОСОБА_5 відбулося саме в період утримання в умовах слідчого ізолятору міста Києва, оскільки станом на 31.03.2023, встановлених діагнозів та ускладнень він не мав. Крім того, факт нелюдського утримання ОСОБА_5 , в умовах слідчого ізолятора міста Києва підтверджується відповіддю адміністрації зазначеної установи, в частині того, що в одному камерному блоці №187 ОСОБА_5 перебуває з 14 людьми, що беззаперечно є принизливим, підтверджує факт порушення санітарних норм, що в своїй сукупності призвели до того, що не в змозі довести провину ОСОБА_5 , «правоохоронна» система робить все можливе, щоб знищити його фізично, а саме довести до біологічної смерті через захворювання, які належним чином не діагностуються та умисно не лікуються. Зазначені факти вказують на пряму загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_5 у разі подальшого тримання в умовах слідчого ізолятора міста Києва.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_12 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання. Дане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 проявив громадянську мудрість, надав викривальні показання. До того ж, він має матір, яка потребує допомоги, його рідний брат загинув.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 та законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 підтримали позицію захисника ОСОБА_12 щодо клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Щодо клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то підтримали позицію прокурора.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_11 у вирішенні клопотань прокурора поклався на розсуд суду. Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також підтримала думку захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання прокурора та захисника ОСОБА_9 , вислухавши думку учасників судового провадження, а також враховуючи положення кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183, 331 КПК України, суд дійшов таких висновків.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, міру покарання, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості, а усвідомлення обвинуваченими цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на які послався прокурор у клопотаннях про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та під час судового засідання, та чи переважають характеризуючі дані щодо осіб обвинувачених ці ризики, суд враховує те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими у вчиненні інкримінованого діяння.

Враховуючи наявні ризики, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинувачених на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Висунення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожному окремо, обвинувачення у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, фактичні обставини за яких їм інкримінуються вчинення даних правопорушень, міра покарання, яка загрожує кожному з них у разі визнання винуватими у вчиненні даних кримінальних правопорушень, у сукупності свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі застосування до них більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо кожного з обвинувачених та оцінивши доводи кожної сторони, з урахуванням наведених вище доводів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що при застосуванні до кожного обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не можна буде запобігти вказаним ризикам.

Крім того, судом враховується те, що судом на даний час здійснюється дослідження доказів, наданих стороною обвинувачення, при цьому, свідки ще не допитувалися, оскільки така стадія судового розгляду ще не настала, отже існує велика ймовірність настання ризику - незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Висунення ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, фактичні обставини за яких йому інкримінується вчинення цих правопорушень, міра покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні цих кримінальних правопорушень, у сукупності з даними про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: його вік, відомості про місце його реєстрації та проживання у Черкаській обл., те, що він одружений, має малолітню дитину, є військовослужбовцем, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, однак, наявні відомості щодо стану його здоров`я, раніше не судимий, все-таки свідчить про ймовірність втечі обвинуваченого ОСОБА_5 у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Висунення ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, фактичні обставини за яких йому інкримінується вчинення цих правопорушень, міра покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні цих кримінальних правопорушень, у сукупності з даними про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: його вік, відомості про місце його реєстрації у Черкаській обл. та проживання у Київській обл., те, що він одружений, стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, а також те, що ОСОБА_6 раніше судимий.

При цьому, характеризуючі дані обвинувачених не переважають можливих ризиків неправомірної їх поведінки.

Також суд при вирішенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжних заходів стосовно обвинувачених бере до уваги, що жодних нових доказів про те, що ризики відпали, зменшилися і є неактуальними, сторона захисту не надала. Наявність житла у обвинувачених, сама по собі не може бути підставою для висновку, що останні не будуть порушувати процесуальні обов`язки, а їх поведінка буде належною.

Враховуючи вказані факти, суд справедливо доходить до висновку, що зміна запобіжного заходу обвинуваченим на домашній арешт, не лише не зможе запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України, але й може зашкодити суспільному інтересу.

А тому, на даний час, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно обвинувачених для запобігання ризикам, наведеним вище, з огляду на що клопотання сторони захисту про зміну запобіжних заходів обвинуваченим не підлягає задоволенню.

Також суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та обвинуваченому ОСОБА_5 - розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, в судових засіданнях захисник ОСОБА_9 неодноразово зазначав про погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 та необхідності у проведенні медичного обстеження, оскільки обвинувачений не отримує належного лікування в умовах слідчого ізолятора.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За таких обставин, з метою недопущення порушення прав обвинуваченого ОСОБА_5 на належний медичний догляд, суд, вважає за необхідне доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України в м. Києві та Київській області» та Державної установи «Київський слідчий ізолятор» за місцем утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема, в частині проведення медичного обстеження обвинуваченого, забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу та доставлення останнього до відповідної лікарні (медичного закладу) у разі необхідності.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, - відмовити.

Продовжити стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 червня 2024 року (включно), і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме: 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 2 (два) місяці, обов`язки, передбачені п. 1-4, 8 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до Святошинського районного суду міста Києва;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 червня 2024 року (включно), і утримувати його у Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме: 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 2 (два) місяці, обов`язки, передбачені п. 1-4, 8 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до Святошинського районного суду міста Києва;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доручити керівнику філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в м. Києві та Київській області» та Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України за місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_5 негайно забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема, в частині проведення медичного обстеження обвинуваченого та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу, та доставлення останнього до відповідної лікарні (медичного закладу) у разі необхідності.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, Ізолятора тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві та Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в м. Києві та Київській області» на виконання.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час оголошення повного тексту ухвали - о 13 год. 30 хв. 02.05.2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3