Справа № 127/6097/23
Провадження № 1-кп/127/194/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про які внесено 17 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та тривають. Зазначила, що так як обвинувачена будучи звільненою від відбування покарання з іспитовим строком вчинила дане кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченою. Також, враховуючи факт того, що обвинувачена не має постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, існує ризик переховування останньої від суду, а з метою створення сприятливих для себе умов, може здійснювали вплив на свідків та потерпілого.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки вказав, що підозра є необґрунтованою та докази зібрані під час досудового розслідування не описують подію кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 . При цьому вважав вказані докази недопустимими. Крім того вказав, що ризики на які посилається прокурор є не доведеними та необґрунтованими. Вказав, що його підзахисна не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків, оскільки свідки не перебувають у її залежності, більшість з них знаходяться за кордоном та взагалі більшість із свідків є чоловіками, тому фізичного впливу ОСОБА_6 відносно них здійснити не може. Крім того, прокурором не надано належних доказів того, що його підзахисна буде вчиняти саме корисливі злочини. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити застосований запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та матеріли провадження, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2024 року, обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 05.04.2024 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою суд враховує суть обвинувачення та факт того, що ОСОБА_6 вже набула статусу обвинуваченої у кримінальному проваджені, тобто сторона обвинувачення, звернувшись до суду з обвинувальним актом, вважала не лише підозру обґрунтованою, а й докази у справі достатніми для висунення обвинувачення особі.

Факт наявності обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені особливо тяжкого злочину вказує на те, що поняття «обґрунтованої підозри» не підлягає оцінці, оскільки на даній стадії кримінального переслідування особи підозра трансформувалась в обвинувачення з критерієм доведеності, оцінка якого передбачена іншою процедурою ніж вирішення питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.

Оцінці на предмет доведеності підлягають виключно ризики визначені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні, зокрема, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, здійснювали вплив на свідків та потерпілого.

Таким чином, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні замаху на умисний особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Також є доведеним той факт, що ОСОБА_6 є особою без стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, що підтверджується показами свідків та самої обвинуваченої. Вказане переконує суд у тому, що обвинувачена може ухилитись від явки до суду, а достатнім превентивним заходом забезпечення обов`язку обвинуваченої з`являтись в кожне судове засідання за викликом суду є запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також факт того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення в період перебігу іспитового строку, свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_6 перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків. При цьому сам по собі факт вже здійсненого допиту вказаних осіб у суді зазначеного ризику не зменшує, оскільки вплив може бути здійснений протягом всього часу судового розгляду не лише для зміни показань, а й для реалізації інших прав потерпілого, зокрема права висловити його думку щодо міри покарання.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченої ОСОБА_6 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Зазначене свідчить, що ризики встановлені судом при обранні та подальшому продовженні запобіжного заходу тривають, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченої під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченої під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 200 КПК України, суд, --

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 08.03.2024 року до 06.05.2024 року, включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченою, її захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя:

Судді :