Справа № 479/588/24
Провадження № 1-кп/474/101/24
ВИРОК

Іменем України

02.05.24р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 07.03.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, -

встановив:

24.04.2024р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 07.03.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, та угода про визнання винуватості укладена 17.04.2024р. між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

Так судом встановлено, що 07.03.2024р., близько 16 год. 35 хв., ОСОБА_4 , перебував біля домогосподарства АДРЕСА_1 , біля якого побачив автомобіль марки ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_1 , 1988р.в., синього кольору, з працюючим двигуном, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , яким вирішив незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 підійшов до автомобіля, в присутності потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , умисно, через незамкнені водійські двері проник в середину автомобіля. Перебуваючи за кермом автомобіля, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , увімкнув передачу та рушив з місця, залишивши місце вчинення злочину, таким чином незаконно заволодів транспортним засобом.

Внаслідок зазначених вищевказаних умисних злочинних дій, ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2109, 1988р.в., р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, номер шасі НОМЕР_2 , чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 67 478 грн. 67 коп.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Також, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України ОСОБА_8 Про введення воєнного стану в Україні № 64/22 від 24.02.2022р., затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022р. № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та в останнє продовжено Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024р. затвердженим Законом України № 3564-IX від 06.02.2024р. Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, з 05 год. 30 хв. 14.02.2024р. строком на 90 діб.

07.03.2024р. близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля марки ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_1 , яким попередньо незаконно заволодів, виявив між передніми сидіннями сумку чорного кольору марки Сlassic із шкірозамінного матеріалу б/в вартістю 220 грн., відкривши яку, виявив грошові кошти у сумі 5 500 грн., мобільний телефон марки Infinix Hot 20, б/в, сірого кольору з сім картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_3 вартістю 125 грн., сім картою мобільного оператора Київстар з невстановленим номером телефону вартістю 125 грн., та в останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна (крадіжка).

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 скориставшись тим, що його дії є непомітними для інших осіб, умисно, таємно викрав сумку чорного кольору із шкірозамінного матеріалу марки Сlassic б/в вартістю 220 грн., в якій знаходилися грошові кошти у сумі 5 500 грн., мобільний телефон марки Infinix Hot 20, сірого кольору, б/в вартістю 5 136 грн. 00 коп. з сім картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_3 вартістю 125 грн., сім картою мобільного оператора Київстар з невстановленим номером телефону вартістю 125 грн.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викрадене присвоїв та розпорядилася на свій власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 11 106 грн.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім цього, 07.03.2024р., близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля марки ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_1 , яким попередньо незаконно заволодів, виявив між передніми сидіннями сумку чорного кольору із шкірозамінного матеріалу марки Сlassic, відкривши яку, виявив в середині паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 , виданого 01.07.2016р. Кривоозерським РС УДМС України в Миколаївській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2109, 1988р.в., з р.н. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_5 , виданого ТСЦ 5152 - 13.12.2018р. та паспорт громадянина України для виїзду за закордон НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 , виданого 27.01.2020р. уповноваженим органом 4803.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 , виданого 01.07.2016р. Кривоозерським РС УДМС України в Миколаївській області, іншого важливого особистого документа, яким являється свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2109, 1988р.в., з р.н. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_5 , виданого ТСЦ 5152 - 13.12.2018р. та паспорта громадянина України для виїзду за закордон НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 , виданого 27.01.2020р. уповноваженим органом 4803, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 скориставшись тим, що його дії є непомітними для інших осіб, умисно, таємно викрав їх.

Заволодівши вказаними документами залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме: незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом.

17.04.2024р. між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до вимог глави 35 КПК України, враховуючи, що від потерпілого ОСОБА_6 у порядку вимог абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України отримано письмову згоду на укладення прокурором у кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості, укладена угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, згідно якої ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Сторони угоди не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій, укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується:

- під час судового провадження беззастережно визнати обвинувачення за обставин, викладених в обвинувальному акті;

- активно сприяти у проведенні кримінального провадження щодо нього.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 враховуються обставини, які пом`якшують його покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та усунення заподіяної шкоди. Відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодні: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 .

Сторони погоджуються, що під час ухвалення вироку на підставі цієї угоди:

- питання щодо долі речових доказів має бути вирішеним у відповідності до вимог ст. 100 КПК України;

- питання щодо розподілу процесуальних витрат, пов`язаних із залученням у кримінальному провадженні експерта, має бути вирішено у відповідності до положень ст. 124 КПК України.

Сторона захисту розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди для сторін є:

а) для прокурора, підозрюваного, обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 - 424 Кримінального процесуального кодексу України;

б) підозрюваного, обвинуваченого - його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене покарання, визначивши іспитовий строк тривалістю 3 роки. Також просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання, визначивши іспитовий строк на розсуд суду. Також просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просив її затвердити, призначити обвинуваченому узгоджене покарання, визначивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. Також просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Водночас 02.05.2024р. потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності, в якій просить затвердити угоду про визнання винуватості укладеному 17.04.2024р. між обвинуваченим та прокурором. Також в матеріалах справи наявна письмова згода потерпілого ОСОБА_6 від 16.04.2024р. на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

З огляду на вищевикладене та приписи ст. 325 КПК України, з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд визнав за можливе розглянути питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості без участі потерпілого.

Розглянув питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , судом встановлено таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості відповідає приписам ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, нетяжкого та тяжкого злочинів.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 17.04.2024р. про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 09.03.2024р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.05.2024р.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання.

При цьому, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків визначених п.п. 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11.03.2024р. накладено арешт на: автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 належить ОСОБА_9 , та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 .

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на вищевикладене арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11.03.2024р. підлягає скасуванню.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази:

- чохол з керма попередньо поміщено до паперового конверту та упаковано до сейф-пакету № WAR1396929; змив з ручки відмикання дверей водійських з внутрішньої сторони, який було поміщено до паперового пакету № 1; змив дверної ручки водійських дверей, який було поміщено до паперового пакету № 2; змив з ричага перемикання передач швидкостей з шкірозамінника темного та червоного кольорів, який було поміщено до паперового пакету та упаковано до сейф-пакету № KIV1127888; фрагмент долоні з зовнішньої сторони скла водійської дверки; слід папілярного узору з перемички дверей водійських та задніх; слід папілярного узору з поверхні капоту автомобіля, відкопійовані разом з дактилокартою потерпілого ОСОБА_6 на таблицю до протоколу ОМП, які було поміщено до сейф-пакету № PSP1383186; аплікатори з бавовняною верхівкою та дерев`яним стержнем, якими здійснювались відібрання букального епітелію ОСОБА_4 , які було поміщено до паперових конвертів (Пакет № 1 та Пакет № 2); відбитки слідів папілярних узорів пальців та долонь ОСОБА_4 , які було поміщено до паперового пакету № 3, які перебувають на відповідальному зберіганні у Відділенні поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, підлягають знищенню;

- автомобіль марки ВАЗ 2109, д.н. НОМЕР_1 ; сумка чорного кольору із шкірозамінного матеріалу марки Classic; паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_6 ; свідоцтво серії НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2109, 1988р.в., д.н. НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , слід залишити ОСОБА_6 як законному власнику.

Процесуальні витрати, що складаються з витрат, пов`язаних із залученням експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення експертизи в сумі 1 893 грн. 20 коп. у відповідності до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 70, 75 КК України, ст.ст. 179, 194, 314, 370-377, 394, 473, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.04.2024р. між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному 07.03.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку - 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, визначені п.п. 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатись з населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду та прокурора;

- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України покласти на прокурора.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11.03.2024р. на автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 належить ОСОБА_9 , та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 - скасувати.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази:

- чохол з керма попередньо поміщено до паперового конверту та упаковано до сейф-пакету № WAR1396929; змив з ручки відмикання дверей водійських з внутрішньої сторони, який було поміщено до паперового пакету № 1; змив дверної ручки водійських дверей, який було поміщено до паперового пакету № 2; змив з ричага перемикання передач швидкостей з шкірозамінника темного та червоного кольорів, попередньо поміщено до паперового пакету та упаковано до сейф-пакету № KIV1127888; фрагмент долоні з зовнішньої сторони скла водійської дверки; слід папілярного узору з перемички дверей водійських та задніх; слід папілярного узору з поверхні капоту автомобіля, відкопійовані разом з дактилокартою потерпілого ОСОБА_6 на таблицю до протоколу ОМП, які було поміщено до сейф-пакету № PSP1383186; аплікатори з бавовняною верхівкою та дерев`яним стержнем, якими здійснювались відібрання букального епітелію ОСОБА_4 , які було поміщено до паперових конвертів (Пакет № 1 та Пакет № 2); відбитки слідів папілярних узорів пальців та долонь ОСОБА_4 , які було поміщено до паперового пакету № 3, які перебувають на відповідальному зберіганні у Відділенні поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області - знищити;

- автомобіль марки ВАЗ 2109, д.н. НОМЕР_1 ; сумку чорного кольору із шкірозамінного матеріалу марки Classic; паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_6 ; свідоцтво серії НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2109, 1988р.в., д.н. НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 як законному власнику.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в особі Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1