Справа № 404/1037/24
Номер провадження 1-р/404/8/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Кіровському районному суді в міста Кіровограда заяву прокурора про роз`яснення ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2024 року по кримінальному провадженню 0000385 за ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Кропивницької окружної прокуратури просить роз`яснити ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2024 року по кримінальному провадженню 0000385 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Незрозумілим для заявника залишаються наступні обставини:

Яка правова підстава для накладення арешту на незаконно вилучене майно;

Яка доля речового доказу. Арештоване майно необхідно повернути володільцю, чи існує можливість проводити слідчі дії з використанням мобільного телефону та інформацією, що у ньому зберігається;

Чи вплине на допустимість речового доказу та інформацію, що зберігається у мобільному терміналі, посилання в ухвалі слідчого судді про порушення порядку вилучення телефону;

Прокурор заяву підтримав.

Неявка володільця арештованого майна не заважає можливості роз`яснити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим суд, який його ухвалив за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Суд може змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного його сприйняття.

Вказана норма КПК України передбачає можливість роз`яснення судового рішення з метою усунення такого недоліку як незрозумілість наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З метою дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні роз`яснюю:

Щодо правових підстав для накладення арешту на незаконно вилучені мобільні термінали:

Арешт є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (частина 1 та пункт 7 частина 2 статті 131 КПК).

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зміст ч. 2 ст. 9 КПК України передбачає, що слідчий і прокурор зобов`язаний всебічно та повно виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України, на слідчого суддю покладається обовязок оцінити докази. З метою виконання вище перерахованих процесуальних правил, в ухвалі Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2024 року, встановлені обставини, які вказують на порушення порядку вилучення майна. Для досягнення у майбутньому дієвості цього кримінального провадження, надання належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, слідчий суддя задовольнив клопотання представника сторони обвинувачення, забезпечив збереження речових доказів, що можуть виправдати ймовірного підозрюваного, внаслідок незаконності вилучення у особи мобільних терміналів. Звертаю увагу, що ініціаторами накладення арешту на майно були представники сторони обвинувачення, які нарівні з слідчим суддею зобов`язані всебічно та повно виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Щодо долі арештованого речового доказу. Повернення майна володільцю і права використання речового доказу під час слідчих дії у тому числі з інформацією, що зберігається у мобільних терміналах:

Згідно з ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо воно є доказом злочину.

Чинний захід забезпечення, - арешт на мобільні термінали, дає представникам сторони обвинувачення процесуальну можливість правомірно утримувати мобільні термінали, проводити з ними слідчі дії, використовувати інформацію, що в них зберігається. Обов`язок повернути володільцю арештовані мобільні термінали виникне у разі скасування чи зміни ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2024 року, або на підставі постанови прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Про допустимість речового доказу та інформації, що зберігається у мобільному терміналі, за умов коли текст ухвали слідчого судді містить посилання про порушення порядку вилучення телефонів;

Згідно зі ст. 90 КПК України, рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Посилаючись на сталу практику застосування правових висновків Верховного суду, в ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2024 року по кримінальному провадженню 0000385 за ч. 2 ст. 309 КК України, встановлено порушення прав людини і основоположних свобод передбачене п. 2 ч. 2 ст. 87 КПК України, отримання доказів внаслідок нелюдського або такого, що принижує гідність особи, коли ОСОБА_4 у лютому місяці незаконно затримали та обмежували протягом двох годин у праві вільно обирати собі місцезнаходження. Крім того порушили п. 3 ч. 2 ст.87 КПК України, оскільки не роз`яснили затриманій особі право на захист.

Лише суд за критерієм поза розумного сумніву в остаточному процесуальному рішенні зобов`язаний дати оцінку про дотримання або порушення порядку відшукання та вилучення мобільних терміналів.

Разом з цим, прокурор (ч. 1 ст. 36 КПК України) та слідчий (ч. 5 ст. 40 КПК України) є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Положення ст. 90 КПК України не обмежують слідчого чи прокурора у прийнятті процесуальних рішень, отже прокурор має право доводити перед судом переконливість будь-якої правової позиції, яка може відрізнятись від тверджень слідчого судді, сторін та учасників кримінального провадження, у цьому полягає змагальність та свобода у поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 22 КПК України).

У постанові від 21 лютого 2018 року Верховний Суд наводить визначення стандарту "поза розумним сумнівом": "Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину".

Згідно ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. На початковій стадії проведення досудового розслідування, у зв`язку з роз`ясненням ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2024 року по кримінальному провадженню 0000385 за ч. 2 ст. 309 КК України, слідчий суддя не має права замість суду наперед встановити допустимість доказу за критерієм «поза розумного сумніву». Саме з цих підстав у роз`ясненому судовому рішенні слідчий суддя зазначив про наявні порушення порядку вилучення арештованого майна, але утримався від передчасного висновку про визнання доказу допустимим чи недопустимим.

Керуючись ст. 380 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Мотивувальна частина цієї ухвали містить відповіді з усіх незрозумілих прокурору питань, повязаних із виконанням ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2024 року по кримінальному провадженню 0000385 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвала слідчого судді не оскаржується в апеляційному порядку. Заперечення проти такої ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1