Справа № 495/4364/24
№ провадження 1-кс/495/1069/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 15.05.2024 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 14.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

До Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла ухвала суду про те, що 09.03.2024 в застосунку «Дія» у ОСОБА_5 було анульовано дані щодо свідоцтва про право власності на транспортні засоби, які вибули з її власності без її власної згоди, тобто невстановленими особами, було вчинено шахрайські дії відносно ОСОБА_5 , внаслідок чого останньої було завдано матеріальну шкоду.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється Білгород-Дністровською окружною прокуратурою.

12.04.2024 до канцелярії Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло звернення з додатками за реєстраційним № НОМЕР_1 від адвоката ОСОБА_6 , який представляє інтереси ОСОБА_5 . В додатках до даного звернення маються наступні документи: цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 128 КПК України від 12.04.2024, адвокатський запит в порядку ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 4-68/24 від 07.04.2024, відповідь на адвокатський запит від Територіального сервісного центру МВС № 5151 від 05 квітня 2024 № АЗ-4 з додатками (договір купівлі-продажу транспортного засобу 8243/24/1/001490 від 09.03.2024, договір купівлі-продажу транспортного засобу 8243/24/1/001489 від 09.03.2024, договір купівлі-продажу транспортного засобу 8243/24/1/001492 від 09.03.2024, договір купівлі-продажу транспортного засобу 8243/24/1/001491 від 09.03.2024).

Постановою слідчого від 03.05.2024 вищевказані документи визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

01.05.2024 до канцелярії Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло клопотання з додатками за реєстраційним № НОМЕР_2 від адвоката ОСОБА_6 , який представляє інтереси ОСОБА_5 . В додатках до даного звернення маються наступні документи: відповідь на адвокатський запит від ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 квітня 2024 № АЗ-5 з додатками ( копія договору комісії 8243/24/1/001490 від 08.03.2024, копія договору комісії 8243/24/1/001489 від 08.03.2024, копія договору комісії 8243/24/1/001492 від 08.03.2024, копія договору комісії 8243/24/1/001491 від 08.03.2024).

Постановою слідчого від 03.05.2024 вищевказані документи визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

В ході досудового розслідування встановлено, що транспортні засоби - причіп KOEGEL AWE 18, 1994 року випуску, сірого кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 ; напівпричіп KRONE SDP 27M, 2000 року випуску, червоного кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_5 д/н НОМЕР_6 ; вантажний транспортний засіб MAN TGA 01A, 2002 року випуску, білого кольору № кузова (шасі, рами) НОМЕР_7 ; вантажний транспортний засіб MAN T32, 1997 року випуску, синього кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_8 , були переоформлені без участі та згоди потерпілої ОСОБА_5 , що є підставою вважати, що дані транспортні засоби є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

В рамках досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, з метою збереження речових доказів, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), на наступні транспортні засоби:

- причіп KOEGEL AWE 18, 1994 року випуску, сірого кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 ;

- напівпричіп KRONE SDP 27M, 2000 року випуску, червоного кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_5 д/н НОМЕР_6 ;

- вантажний транспортний засіб MAN TGA 01A, 2002 року випуску, білого кольору № кузова (шасі, рами) НОМЕР_7 ;

- вантажний транспортний засіб MAN T32, 1997 року випуску, синього кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_9 д/н НОМЕР_10 , які на даний час належать ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позиції сторін.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор в судове засідання з`явився, просив клопотання задовольнити.

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні № 0000502 від 14.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст.ст.7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Європейський Суд наголошує, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів (справа "Бакланов проти Російської Федерації" постанова від 09.06.2005 року, справа"Фрізен проти Російської Федерації" постанова від 24.03.2005 року). Верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Як вбачається з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 остання 14.02.2018 року одружилася з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Чоловік працював далекобійником. 30.03.2021 був придбаний автомобіль «МАН» Т-32, 1997 року випуску, д/н НОМЕР_11 , 21.12.2021 був придбаний автомобіль МАН TGA 01 A, 2002 року випуску д/н НОМЕР_12 , а також напів-причип KRONE SDP 27 M 2000 року випуску д/н НОМЕР_13 , 07.09. 2023 був придбаний причіп KOEGEL AWE 18, 1994 року випуску, д/н НОМЕР_14 , вказані транспортні засоби були придбані спільно та зареєстровані на ОСОБА_5 , та було видано свідоцтва про реєстрацію кожного транспортного засобу на руки. На початку березня поточного року ОСОБА_8 перестав проживати разом з ОСОБА_5 , не з`являвся вдома, всі документи на транспортні засоби перебували в нього, оскільки він працював на цих транспортних засобах. 12.03.2024 ОСОБА_5 помітила, що у застосунку «ДІЯ» зникли відомості про транспортні засоби. Після чого остання звернулася до поліції та адвоката. На адвокатський запит з ТСЦ МВС. N5151 (м. Болград) ОСОБА_5 отримала інформацію, про те, що 08.03.2024 року було укладено 4 договори комісії ( За кожним транспортним засобом), та, нібито, ОСОБА_5 довірила ТОВ «МЕЙК-ДЕЙТА» продати належні їй транспортні засоби, матері її чоловіка ОСОБА_7 . Вказані договори, ОСОБА_5 ніколи не підписувала, та підписи і зазначення її прізвища зроблені не її рукою. Також на адвокатський запит Територіальним сервісним Центром МВС N5151 (м. Болград), зазначено, о 09.03.2024 року ТОВ «МЕЙК-ДЕЙТА» за 4 договорами купівлі-продажу від імені ОСОБА_5 продали вище зазначені транспортні засоби ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином чоловік ОСОБА_5 без її відома незаконно продав транспортні засоби, які належать останній.

Як вбачається з наданих до клопотання документів транспортні засоби: причіп KOEGEL AWE 18, 1994 року випуску, сірого кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 ; напівпричіп KRONE SDP 27M, 2000 року випуску, червоного кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_5 д/н НОМЕР_6 ; вантажний транспортний засіб MAN TGA 01A, 2002 року випуску, білого кольору № кузова (шасі, рами) НОМЕР_7 ; вантажний транспортний засіб MAN T32, 1997 року випуску, синього кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_8 , були переоформлені без участі та згоди потерпілої ОСОБА_5 , що є підставою вважати, що дані транспортні засоби є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з зазначеним, постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 07.05.2024 вилучене майно на підставі положень ст. 84, ч.1 ст.98, ст. 110 КПК України визнано речовими доказами, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно наданої до матеріалів клопотання відповіді ТСЦ МВС №5151 від 05.04.2024 відповідно до ЄДР ТЗ МВС України за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_15 ) у період часу з 01.01.2018 по 18.03.2024 були зареєстровані наступні транспортні засоби:

- причіп KOEGEL AWE 18, 1994 року випуску, сірого кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 та 12.03.2024 ТЗ перереєстровано на іншого власника;

- напівпричіп KRONE SDP 27M, 2000 року випуску, червоного кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_16 та 12.03.2024 ТЗ перереєстровано на іншого власника;

- вантажний транспортний засіб MAN TGA 01A, 2002 року випуску, білого кольору № кузова (шасі, рами) НОМЕР_7 та 12.03.2024 ТЗ перереєстровано на іншого власника;

- вантажний транспортний засіб MAN T32, 1997 року випуску, синього кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_8 та 12.03.2024 ТЗ перереєстровано на іншого власника;

Зважаючи на те, що досудове розслідування проводиться за фактом шахрайства, вчиненого у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, слідчий суддя зазначає, що власником майна на момент події кримінального правопорушення обґрунтовано вважається ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_15 ).

З огляду на вид речових доказів, у зв`язку із обставинами провадження, слідчий суддя вважає наявними ризики, передбачені абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України у вигляді приховування, псування, відчуження майна. Незастосування арешту майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню для виконання органом досудового розслідування завдань, визначених у ст.2 КПК України, шляхом проведення слідчих і процесуальних дій, через це ініційований стороною захід забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним.

Враховуючи викладене вище, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника транспортних засобів, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на транспортний засіб з позбавленням права на його відчуження до моменту завершення проведення слідчих дій, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

При цьому, слідчий суддя враховує, що накладення арешту на транспортні засоби в зазначений вище спосіб не буде перешкоджати проведенню слідчих і процесуальних дій, оскільки залишає за особою обов`язок збереження речового доказу у стані, придатному для використання в кримінальному провадженні.

На даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначених транспортних засобів з метою забезпечення доказової бази, та для створення збереженості тих об`єктів, які на думку органу слідства мають статус речового доказу, збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

З урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 слідчий суддя зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на транспортні засоби у вигляді заборони відчуження виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування. З урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане вище майно з метою збереження речових доказів, на підставі чого клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було вилучено в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 14.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження наступного майна, а саме: - причіп KOEGEL AWE 18, 1994 року випуску, сірого кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 ; - напівпричіп KRONE SDP 27M, 2000 року випуску, червоного кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_5 д/н НОМЕР_6 ; - вантажний транспортний засіб MAN TGA 01A, 2002 року випуску, білого кольору № кузова (шасі, рами) НОМЕР_7 ; - вантажний транспортний засіб MAN T32, 1997 року випуску, синього кольору, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_8 .

У задоволенні клопотання в частині заборони розпорядження та користування зазначеним майном - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1