Справа № 352/1238/24
Провадження № 1-кп/352/188/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000296 від 18.04.2024 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Івано-Франківськ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українця, із вищою освітою, раніше не судимого, працюючого на посаді лікаря травматолога-ортопеда КНП «Лисецька лікарня» Лисецької селищної ради, не депутата, не адвоката,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

Лікар травматолог-ортопед Лисецької поліклініки ОСОБА_3 , у червні 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні кабінету травматолога № 19 поліклінічного відділення КНП «Лисецька лікарня», що за адресою: вул. Січових Стрільців, 53, смт. Лисець, Івано-Франківського району, всупереч «Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 14.02.2012 № 110, Посадової інструкції лікаря травматолога КНП «Лисецька лікарня» №187, «Етичному кодексу лікаря», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи реквізити КНП «Лисецька лікарня», код 01993470», за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, виготовив офіційні документи, а саме: виписаний епікриз стаціонарного хворого ІХ-204 та виписаний епікриз стаціонарного хворого ІХ-1576, видані на ім`я ОСОБА_4 , внісши до виписаного епікризу стаціонарного хворого ІХ-204 завідомо недостовірні відомості щодо перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_4 у травматологічному відділенні КНП «Лисецька лікарня» в період з 17.01.2023 по 27.01.2023 із зазначенням клінічного діагнозу, в якій поклав штамп із надписами КНП «Лисецька лікарня», код 01993470», печатку із надписом «Для довідок» поліклінічного відділення КНП «Лисецька лікарня», печатку лікаря із надписом « ОСОБА_3 » та проставив свій підпис і підпис завідуючого відділенням, а також внісши до виписаного епікризу стаціонарного хворого ІХ-1576 завідомо недостовірні відомості щодо перебування на лікуванні ОСОБА_4 в травматологічному відділенні КНП «Лисецька лікарня» в період з 03.05.2023 по 12.05.2023 із зазначенням клінічного діагнозу, в якій поклав штамп із надписами КНП «Лисецька лікарня», код 01993470», печатку із надписом «Для довідок» поліклінічного відділення КНП «Лисецька лікарня», печатку лікаря із надписом « ОСОБА_3 » та проставив свій підпис і підпис завідуючого відділенням, чим склав завідомо підроблений офіційний документ, та надалі передав (видав) його ОСОБА_4 ,

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 358 КК України, а саме складання та видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 19.04.2024 до Тисменицького районного суд Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

2.2. Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

3.2. Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

4.2. Обираючи вид та строк (розмір) покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_3 раніше не судимий, має вищу освіту, працює на посаді лікаря травматолога-ортопеда КНП «Лисецька лікарня» Лисецької селищної ради, відповідно до довідки КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» за №4184 від 07.03.2024 року в КНП «ПНЦ ІФ ОР» за амбулаторною допомогою не звертався та таку допомогу не отримує.

Суд вважає відсутніми підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, враховуючи наявність у ОСОБА_3 матеріального доходу, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, а саме у виді штрафу, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

5.2. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

5.3. Речові докази, питання по яких суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, відсутні.

5.4. У відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення судової експертизи за № СЕ-19/109-24/2246-ПЧ в сумі 4 543,68 грн., № СЕ-19/109-24/2247-ПЧ в сумі 4 534,68 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 9 069 (дев`ять тисяч шістдесят дев`ять) грн 36 коп. витрат на проведення судової експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1