Справа № 697/304/24
Провадження № 1-кп/697/123/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000016 від 23.01.2024 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канева, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, групи інвалідності не має, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, не одруженого, групи інвалідності не має, має на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 22.01.2024 близько 16:15 год. перебували біля входу до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке згідно договору купівлі-продажу №1-3100 від 20.11.2007 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір спрямований на протиправне порушення недоторканості житла особи, порушення гарантованого права, передбаченого ст. 30 Конституції України щодо недоторканності житла чи іншого володіння особи, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на недоторканість житла, без добровільного дозволу власника чи вмотивованого рішення суду, діючи без законних на те підстав, розуміючи, що домоволодіння по АДРЕСА_3 йому не належить та дозволу власника на вхід до вказаного домоволодіння він не мав, шляхом вільного доступу, зайшов на необгороджене парканом подвір`я вищевказаного домоволодіння та направився до вхідних дверей будинку, і тим самим незаконно проник на територію вказаного домоволодіння. В цей момент ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, без попередньої змови з ОСОБА_3 , розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та усвідомлюючи їх наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір спрямований на протиправне порушення недоторканості житла особи, порушення гарантованого права, передбаченого ст. 30 Конституції України щодо недоторканності житла чи іншого володіння особи, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на недоторканість житла, без добровільного дозволу власника чи вмотивованого рішення суду, діючи без законних на те підстав, розуміючи, що домоволодіння по АДРЕСА_3 йому не належить та дозволу власника на вхід до вищевказаного домоволодіння він не мав, шляхом вільного доступу, зайшов на необгороджене парканом подвір`я вищевказаного домоволодіння та направився до входу у будинок слідом за ОСОБА_3 , який в той момент вже підійшов до вхідних дверей будинку. Продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла, ОСОБА_3 , перебуваючи біля вхідних дверей будинку, шляхом поштовху плеча відчинив вхідні двері будинку, які на той момент були зачинені на замок, внаслідок чого вони відчинились та ОСОБА_3 увійшов всередину вищевказаного будинку, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла, без попередньої змови з ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей будинку, які на той момент вже були відчиненими та шляхом вільного доступу увійшов до середини будинку, де через декілька хвилин їх помітила власниця домоволодіння - ОСОБА_5 , яка на той момент перебувала неподалік вищевказаного будинку та в подальшому викликала працівників поліції.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у ході досудового розслідування беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України, про що подали письмові заяви, складені у присутності захисників - адвоката ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 .

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оспорюють встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодилися на розгляд кримінального провадження за їх відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлені з обмеженням їх права на апеляційне оскарження відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, потерпіла також не заперечує щодо розгляду обвинувального акту в порядку спрощеного провадження, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та проводить розгляд обвинувального акту у відповідності доч.2 ст. 381, ч.2 ст.382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доведено повністю, їх дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи з основних засад призначення покарання, передбачених ст. 50, 65 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи з основних засад призначення покарання, передбачених ст. 50, 65 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання на час розгляду кримінального провадження відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 370-374, 376, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: CD-R диск із відеозаписом з зовнішніх камер відеспостереження, наданий ОСОБА_8 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий ОСОБА_1