Справа № 462/4665/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/744/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 11 червня 2024 року у кримінальному провадженні №№0000584 від 10.06.2024 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

встановила:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід підозрюваному у кримінальному №№0000584 від 10.06.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 серпня 2024 року включно, з визначення застави.

Визначено заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121 120 /сто двадцять одна тисяча сто двадцять/ грн. 00 коп., яку підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на рахунок: 0757, одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області, банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, .

У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд, у проваджені якого перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну місця проживання (перебування), роботи, навчання.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу; постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованою, оскільки слідчий суддя порушив вимоги ч.1,3 ст. 370 КПК України.

Апелянт зазначає, що взяття під варту є виключним і найбільшим суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, які у даному випадку слідчим, прокурором не доведені, а тому враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який захищав Україну від російського агресора, є важкохворою особою, та потребує постійного лікування, має м місце проживання, тісні соціальні зв`язки з родиною тощо; тому вважає, що є достатнього підстав для обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що є необґрунтоване та не відповідає відомостям дослідження в ході судового розгляду визначення судом для підозрюваного ОСОБА_7 застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 121 120 грн.

Заслухавши доповідача, виступ підозрюваного ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 , які просили задоволити апеляційну скаргу, міркування прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, 10.06.2024 внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000584 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП№2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покликаючись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він будучи раніше судимим, востаннє 01.11.2023 Залізничним районним судом м. Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді пяти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин в умовах воєнного стану.

10.06.2024 року приблизно о 12 год 55 хв ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні Головного залізничного вокзалу м. Львова, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, повторно, діючи таємно, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав з поліетиленового пакету, який тимчасово був йому довірений потерпілою ОСОБА_10 , мобільний телефон чорного кольору марки «Xiаomі Redmi A2», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у захисному чохлі чорного кольору форми «книжечка», у якому наявні дві сім-картки мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , загальною вартістю 4200 гривень, який належить потерпілій, сховавши в кишеню своєї спортивної кофти, в яку був одягнений та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 на суму 4200 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

10.06.2024 ОСОБА_7 затриманий в порядку п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

11.06.2024 року ОСОБА_7 відповідно до п.1 ч.2 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході проведення допиту підозрюваного ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами: заявою потерпілої ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 10.06.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 10.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.06.2024; протоколом затримання ОСОБА_7 від 10.06.2024; протоколом пред`явлення для впізнання особи за участю потерпілої від 10.06.2024; протоколом пред`явлення для впізнання особи за участю свідка від 10.06.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 .

Так, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, розмір шкоди, особу підозрюваного, який є раніше судимий за злочини проти власності та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік і знову підозрюється у вчиненні крадіжки, а відтак це свідчить про можливість вчинення з його боку нових злочинів, а також те, що підозрюваний не працює, неодружений, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів та його можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду і тому саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку останнього під час досудового розслідування та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах та цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів..

За таких обставин доводи у апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Покликання адвоката ОСОБА_6 на міцні соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_7 , є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Правових підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, зокрема не пов`язаного з позбавленням волі, колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 11 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 11 червня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: