Справа № 308/6779/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 05.01.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду від 07.11.2013 року ОСОБА_7 визнано виним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:

05.01.2018 року приблизно о 16 год. 40 хв. ОСОБА_7 перебував між продуктовими рядами на ринку «Нива» по вул. Тельмана,1, у м. Ужгороді, де в нього на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час йшов між торгівельними рядами, оскільки фактично проживав на зазначеному ринку, під час якої ОСОБА_8 , відповідно до показань ОСОБА_7 , наніс палкою декілька ударів в область плеча останнього.

Після чого, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з метою вбивства іншої людини, повторно, перебуваючи у стані наркотичного сп"яніня, без наявності достатніх пістав побоюватись за своє життя чи здоров"я, наніс ножем який має суцільну пластикову наближену до циліндричної форми рукоятку чорного кольору загальною довжиною 18 см. ( довжина рукоятки 8,4 см. та довжина клинка 9,6 см.), що знаходився в його правій руці два удари в область шиї ОСОБА_8 , небезпечні для його життя в момент заподіяння, що не були необхідними в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в передньо-лівій поверхні середньої третини шиї з пошкодженням зовнішньої сонної артерії та м"язів шиї, від яких останній помер на місці.

Після цього ОСОБА_7 викинув ніж біля тіла потерпілого і, усвідомлюючи неминучість наслідків, які настали, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 06.02.2018 року, смерть громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок колото-різаної рани шиї з пошкодженням м"язів та зовнішньої сонної артерії, що призвело до масивної зовнішньої кровотечі та розвитку шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Дана причини смерті підтверджується виявленням при судово-медичному дослідженні вищеописаних ушкоджень, шоковими змінами та малокрів"ям у внутрішніх органах, а також даними додаткових методів дослідження.

При судово-медичному дослідженні трупа громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї в передньо-лівій поверхні середньої третини шиї з пошкодженням м"язів та зовнішньої сонної артерії. Вникли дані тілесні ушкодження внаслідок ударної дії колюче-ріжучого предмета по типу клинка ножа. Дані тілесні ушкодження стосовно живих осіб, згідно п. 2.1.3 (п) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження є прижиттєвими і знаходяться в прямому причинному зв"язку із настанням смерті.

Зазначеними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченому п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав та показав, що 05.01.2018 року приблизно о 17 год. 00 хв. він повертався з роботи, де працював підсобним робітником. Він ішов через ринок «Нива», де в АВС купив собі поїсти. Людей на ринку не було. Він підійшов до одного з прилавків ринку, розклав придбану їжу, дістав ніж з рюкзака, для того щоб порізати ковбасу. У цей час ОСОБА_8 , який знаходився неподалік, почав на нього безпричино кричати та йти у його напрямку, маючи в одній руці металеву палицю, а у другій, щось виблискувало схоже на ніж. ОСОБА_7 було відомо , що ОСОБА_8 раніше був у місцях позбавлення волі. ОСОБА_8 підійшов до нього та почав його бити палицею, і двічі вдарив його по спині зі словами «цього разу я тебе доб"ю». ОСОБА_7 боючись, що ОСОБА_8 вдарить його по голові, яка у нього була травмована, почав відступати, але будучи затиснутим к куток біля паркану та немаючи змоги втікти , лівою рукою він закрив голову, а правою рукою у якій був ніж відмахувався від нападника. ОСОБА_8 відступив на 2-3 кроки назад і ОСОБА_7 мав змогу відбігти та обернувся подивитися, що робить ОСОБА_8 , і побачив, що ОСОБА_8 стоїть тримаючись чи то за шию, чи за груди, а також побачив на своєму ножі кров. Він кинув ніж , який знаходився у нього в руці, і побіг у міськвідділ, де повідомив, що на нього напав чоловік, і він його вдарив ножем. Потім працівники поліції прийшли та сказали, що я його вбив. На собі крові він не бачив. Умислу вбивати ОСОБА_8 він не мав. Він хотів лише врятувати своє життя, тому що була очевидна загроза його життю з боку ОСОБА_8 . Можливості втекти у нього не було. ОСОБА_8 був кремезним чоловіком, вищим за нього на голову. Хоча раніше конфліктів у нього з ОСОБА_8 не було, можливо він йому колись проломив голову. Знаючи ОСОБА_8 він усвідомлював, що той хоче його вбити. Він махнув декілька разів ножем, захищаючись, бив в область плеча ОСОБА_8 . Додав, що усвідомлює, що від його дій загинула людина, але уважає, що злочин вчинений ним слід кваліфікувати за ст.118 КК України як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

Після додаткового дослідження в судовому засіданні речових доказів, а саме ножа із білою рукояткою довжиною 28 см. та шириною клинка в середній частині 25мм. та ножа із чорною рукояткою довжиною 18 см. та шириною клинка 13 мм середній частині, обвинувачений ОСОБА_7 показав, що у нього був ніж саме з чорною рукояткою і він його упізнає і саме цим ножем, обороняючись , він наніс удари потерпілому.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України , про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що на той час він працював старшим інспектором чергової частини. 05.01.2018 року він заступив на зміну і увечері постовий у міськвідділі повідомив йому, що прийшла людина, яка повідомила, що вчинила вбивство біля ринку по вул. Тельмана в м. Ужгороді. ОСОБА_9 вийшов з чергової частини і побачив ОСОБА_7 .. Він був з рюкзаком, виглядав як безхатченко, на взутті у нього була кров. Обвинувачений був знервований. Тілесних ушкоджень він на ньому не бачив. ОСОБА_7 сказав, що вбив людину. Тоді він викликав опергрупу та направив її на адресу, вказану ОСОБА_7 . Також свідок повідомив, що у рапорті він записав, так як розумів. Обвинувачений особисто говорив, що ножем зарізав людину, однак, як точно він сказав вбив чи зарізав вже не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що взимку 2018 року приблизно о 18 год. до нього у магазин, що знаходиться по вул. Тельмана, 2а зайшли працівники поліції і спитали що йому відомо про вбивство, яке відбулося того ж дня. Він відповів, що йому нічого не відомо. Потім працівники поліції запитали його чи може упізнати убитого. Він упізнав його. Це був чоловік, який приблизно місяць жив на території ринку - безхатченко. Він ходив з допомогою палиці. Обвинуваченого він теж бачив, і як мінімум один раз бачив їх разом. Конфліктів між ними не бачив. У день вбивства він не пам"ятає чи бачив потерпілого та обвинуваченого разом. Охарактеризувати ні обвинуваченого, ні потерпілого не може.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона є двоюрідною сестрою потерпілого. У 2016 році він прийшов до неї додому після лікарні. Не впізнала його. Він мав палицю, на якій сітка, був неголеним тому його і не впізнала. Він сказав, що шукає ОСОБА_12 (молодший брат), вона відповіла йому, що той помер. Він запитався у неї чи не впізнає вона його і назвався ОСОБА_8 , потім пішов. Десь через рік поліція їй повідомила, що його вбили - зарізали. Поліція шукала його родичів. Вона з сестрою ОСОБА_10 ходила на впізнання. Вона чула, що ОСОБА_8 сидів у в"язниці.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що перед Різдвом, увечері у 2018 році вона чергувала на посту на прохідній у міськвідділі. До міськвідділу зайшов чоловік, який зараз знаходиться у залі суду, під вартою, який сказав, що він убив людину. Вона повідомила про даного чоловіка та сказане ним чергового ОСОБА_9 , і в подальшому він вже з ним спілкувався. Черговий запитав у нього, де це сталося та направив СОГ за вказаною адресою. Обвинувачений залишився у приймальному відділенні, він був брудний, на взутті у нього були якісь плями, чи це була кров вона не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що померлий був рідним братом її чоловіка. 06.01.2018 року вона ходила на його впізнання. Бачила його давно, де проживав не знає, тому що майже все життя перебував у тюрмі. Про його вбивство нічого не знає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що вона працює у аптеці на Радванці, на ринку «Нива». 05.01.2018 року близько 17 год. до неї у аптеку зайшли працівники поліції та повідомили, що знайшли тіло людини. Попросили її бути свідком. Тоді було темно, вона бачила калюжу крові, а також тіло чоловіка, якого вона впізнала. Він був безхатьком, і деякий час проживав на ринку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що декілька років тому взимку він працював у магазині на ринку «Нива» і ввечері виносив сміття та побачив, як поліцейські проводили огляд трупа. Труп лежав у крові. Також показав, що він бачив як обвинувачений з померлим за 3-4 дні до того ходили разом по ринку і збирали картон та пляшки.

Допитаний у судовому засіданні, у режимі відеоконференції з Долинським районним судом Івано-Франківської області, свідок ОСОБА_21 показав, що у 2018 році він відбував строкову службу у Нацгвардії. Він разом з ОСОБА_22 були в Ужгородському міськвідділі. 05.01.2018 року до міськвідділу прийшов обвинувачений і сказав, що убив людину. Кого саме вбив він не чув. Обвинувачений перебував на прохідній, на штанах або на взутті у нього були бурі сліди.

Допитаний у судовому засіданні у режимі відеоконференції з Шумським районним судом Тернопільської області, свідок ОСОБА_22 показав, що 05.01.2018 року він перебував на службі у Нацгвардії в Ужгородському міськвідділі поліції. Він був свідком на затриманні ОСОБА_7 у міськвідділі за вчинення вбивства. Він був разом із ОСОБА_21 , який також разом з ним проходив службу. Він разом з ОСОБА_21 був присутнім при огляді і допиті ОСОБА_7 . ОСОБА_7 розповідав, що вбив людину, однак деталей його розповіді він вже не пам"ятає.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_23 підтримав висновок експерта №17-МК, та після дослідження в судовому засіданні речових доказів, а саме ножа із білою рукояткою довжиною 28 см. та шириною клинка в середній частині 25мм. та ножа із чорною рукояткою довжиною 18 см. та шириною клинка 13 мм середній частині, який досліджувався експертом, зазначив, що без додаткового дослідження не зможе повідомити суду чи могли тілесні ушкодження на шиї потерпілого від яких той помер виникнути в наслідок дії ножа із білою рукояткою.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні покази вищезазначених свідків суд уважає їх логічними, послідовними, та такими, що можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, при встановленні винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України , оскільки такі не суперечать встановленим фактичним обставинами події.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними документами:

- рапортом старшого інспектора Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 від 05.01.2018 року, зареєстрованого 05.01.2018 року за № 375, про те, що 05.01.2018 року о 17 год. 50 хв. в чергову частину Ужгородського ВП звернувся громадянин, який назвався ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який повідомив, що 05.01.2018 року перебуваючи у районі Радванка, на базарі Нива» спричинив тілесні ушкодження невідомій особі предметом схожим на ніж, не сумісні з життям. На місце події направлено СОГ, керівництво Ужгородського ВП, кінологічний центр, судмедекспертизу;

- рапортом помічника чергового Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про отримання та реєстрацію в ЄО за № 379 від 05.01.2018 року заяви про вбивство, в результаті опрацювання якої встановлено, що 05.01.2018 року о 18 год. 17 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.01.2018 року о 18 год. 15 хв. за адресою: м. Ужгород, вул. Тельмана, на ринку «Нива» між рядами виявлено тіло без ознак життя, яке лежить зі слів працівника охорони здоров`я, в калюжі крові. Виїздом СОГ на місці виявлено труп громадянина України - ОСОБА_24 (згідно військового квитка), віком близько 60-65 років (повні анкетні дані встановлюються). З двома ножовими пораненнями в область шиї зліва, який мав при собі військовий квиток. З місця події вилучено два ножі та з них змиви крові, два запахові сліди, запальничку та окуляри. Зазначено, що вирішується питання про затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України та про те, що дана подія приєднана до ЄО № 375 від 05.01.2018 року;

- констатуючою довідкою лікаря ШМД про смерть невідомого, який лежить в калюжі крові, на вул. Тельмана, базар «Нива» 05.01.2018 року;

- протоколом огляду місця події від 05.01.2018 року, згідно якого обстановку на місці виявлення трупа та вилучені речі, зокрема, палицю-костиль бірюзового кольору, із білою рукояткою, а також двох ножів, з детальним описом таких а саме один із білою рукояткою довжиною 28 см. та шириною клинка в середній частині 25мм. другий ніж із чорною рукояткою довжиною 18см. та шириною клинка 13 мм середній частині, а також відібрання зразків для проведення експертних досліджень. До протоколу долучено ілюстраційні таблиці;

- протоколом пред"явлення трупа для впізнання від 06.01.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності понятих, за сукупністю таких ознак як: вік, зріст, статура, борода та її колір, а також кольором очей впізнала труп ОСОБА_8 , який був рідним братом її чоловіка - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 10.01.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у присутності понятих, за рисами обличчя, впізнала труп ОСОБА_8 , який раніше проживав на початку вул. Миру в с. Циганівці Ужгородського району;

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 10.01.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у присутності понятих, за рисами обличчя, впізнала труп ОСОБА_8 , який приблизно до 1960 року проживав на початку АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.01.2018 року, проведено за участю захисника та понятих з ОСОБА_7 , в ході якого ОСОБА_7 показав місце події, а також спосіб нанесення потерпілому ОСОБА_8 ударів ножем. В судовому засіданні досліджений відеозапис вказаної слідчої дії, що знаходиться на диску, долученому до вказаного протоколу;

- актом про застосування службової собаки від 05.01.2018 року, у якому зафіксовано, що службова собака «Альора» з місця події, з базару «Нива» взяла слід і вийшла на вул. Тельмана і повернула ліворуч, де пройшла даною вулицею близько 300 м. і повернула ліворуч на вул. Українську, якою пройшла близько 400 м. і вийшла на вул. Гагаріна, де почала крутитись і припинила свою роботу навпроти магазину «ІНФОРМАЦІЯ_7»;

- висновком експерта № 16 від 06.01.2018 року, за результатами проведення судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого встановлено, що смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок колото-різаної рани шиї з пошкодженням м`язів та зовнішньої сонної артерії, що призвело до масивної зовнішньої кровотечі та розвитку шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Зазначено, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в передньо-лівій поверхні середньої третини шиї з пошкодженням зовнішньої сонної артерії та м`язів шиї. Довжина раневих каналів не менше 7,0 см. Проходять раневі канали зліва на право, дещо зверху вниз та спереду назад. Виникли дані тілесні ушкодження внаслідок ударної дії колюче-ріжучого предмета по типу клинка ножа . Дані тілесні ушкодження стосовно живих осіб згідно п. 2.1.3 (п) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, є прижиттєвими і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Також вказано, що приймаючи до уваги умови зовнішнього середовища, в якому знаходився труп, та характер трупних змін, можна допустити, що з моменту настання смерті і до моменту судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшло 10-18 год.;

- висновком експерта № 155 від 26.02.2018 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів: джинсових штанів та пари черевиків підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000057, згідно якої встановлено, що кров у слідах на джинсових штанах (об.№ 3 - група плям буро-брунатного кольору, круглої форми, діаметром від 0,2 см. до 0,5 см. на ділянці тканини розмірами 3х5см., розташовані на відстані 89 см. від поясного шва і 3 см. від правого бокового шва), парі черевиків (об.№№ 8,9 - пляма буро-брунатного кольору, невизначеної форми, загальними розмірами 25х11см., яка знаходиться на носку черевика з правої ноги, займаючи всю його площу з переходом на внутрішню і зовнішню бокові поверхні та пляму буро-брунатного кольору круглої форми, діаметром 0,4 см., яка знаходиться на носку черевика з лівої ноги на відстані 2 см. від місця з`єднання з підошвою і 1 см. від умовної передньої серединної лінії відповідно) може походити в тому числі від потерпілого ОСОБА_8 , шляхом її змішування;

- висновком експерта № 17-мк від 19.02.2018 року, за результатами судово-медичного дослідження ножа який має суцільну пластикову наближену до циліндричної форми рукоятку чорного кольору загальною довжиною 18 см. ( довжина рукоятки 8,4 см. та довжина клинка 9,6 см.) (вилученого у ході огляду місця події 05.01.2018 року за адресою: м. Ужгород, вул. Тельмана, 1,) по кримінальному провадженню № 000057, з урахуванням висновку експерта № 10-мк від 16.02.2018 року, відповідно до якого встановлено, що тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран на шкірних покривах середньої третини лівої передньо-бічної поверхні шиї, виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, виникли внаслідок дворазової дії гострого колюче-ріжучого плаского предмету типу клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок товщиною близько 0,1 см. Найбільша ширина предмета на рівні слідоутворюючих частин, заглиблених в тіло, становила близько 1,1-1,4 см. При формуванні пошкоджень мала місце зміна положення предмета відносно травмованих ділянок тіла. Зазначено, що дані пошкодження виникли по механізму проколювання з розрізанням. Також встановлено, що зазначені тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії клинка наданого на дослідження ножа, або клинка іншого ножа, що володів подібними конструктивними особливостями. Не виключена можливість металізації ділянок колото-різаних ран сполуками двохвалентного заліза, в тому числі, і клинком наданого на дослідження ножа.

Згідно з протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння від 05.01.2018 року № 6, за результатом проведеного 05.01.2018 року о 22 год. 20 хв. освідчення встановлено, що ОСОБА_7 знаходиться у стані сп"яніння внаслідок вживання наркотичних речовин.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 23 від 01.02.2018 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період скоєння інкримінованого йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час. Під час вчинення злочину усвідомлював свої дії та міг керувати ними. Ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, оскільки дії його були послідовні, без ознак психотичних проявів із збереженням пам"яті на події та адекватного мовного контакту.

Також судом досліджено речові докази у кримінальному провадженні, а саме: ніж із рукояткою білого кольору, ніж із рукояткою чорного кольору, палицю - костиль бірюзового кольору із білою ручкою.

Після додаткового дослідження речових доказів а саме: ножа із рукояткою білого кольору та ножа із рукояткою чорного кольору, обвинувачений чітко зазначив, що у нього в руках був ніж із рукояткою чорного кольору , який він упізнав та яким обороняючись наніс удари потерпілому.

Інші речові докази сторони клопотали не досліджувати.

Судом також досліджені характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_7 та встановлено наступне.

Згідно довідки ОСК ГУНП в Закарпатській області від 10.01.2018 року ОСОБА_7 раніше судимий:

- відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду від 07.11.2013 року ОСОБА_7 визнано виним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України та призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі. Згідно ухвали Сарненського районного суду від 29.02.2016 року у справі № 572/606/16-к, засудженому ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 4 квітня 2010 р. по 9 квітня 2014 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк покарання у виді позбавлення волі.

Згідно довідки ОКТМО «Фтизіатрія» від 11.01.2018 року, ОСОБА_7 на «Д» обліку у фтизіатра не перебуває.

Згідно довідки Закарпатського обласного наркологічного диспансеру від 24.01.2018 року № 72, ОСОБА_7 під диспансерним наглядом у вказаному закладі не перебуває.

Відповідно до довідки Ужгородської міської поліклініки від 17.01.2018 року № 53/01-7, ОСОБА_7 на диспансерному обліку в психоневрологічному відділенні Ужгородської міської поліклініки не перебуває.

Згідно довідки-характеристики наданої начальником ВДОП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_7 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю родиною. Однак, останній час вдома не проживав та вів аморальний спосіб життя. В минулому притягувався до відповідальності за аналогічний злочин.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 23 КПК України, суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст. 84, 85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Твердження сторони захисту, що ОСОБА_7 скоїв умисне вбиство, при перевищенні меж необхідної оборони за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 118 КК України, судом розцінюється як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин, виходячи з наступного.

У відповідно з визначенням статті 115 КК України умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони.

Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Частиною третьою статті 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У ході розгляду кримінального провадження не встановлено, вчинення потерпілим таких дій, які б потребували захисту, який був застосований ОСОБА_7 .

Суд враховує різницю у віці між потерпілим та обвинуваченим, яка становить 40 років, похилий вік потерпілого та пересування останнього з палицею - костилем, навіть за умови наявності у руках потерпілого ножа, суд уважає твердження обвинуваченого, що він був затиснутий у куті потерпілим і це становило для нього небезпеку, яку неможливо було відвернути іншим способом, необґрунтованими .

Згідно висновку експерта № 16 від 06.2018 року зробленого за результатами судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 , зріст останнього становив 169 см., а тому неправдивими є твердження ОСОБА_7 про суттєве переважання потерпілого у зрості.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 23 від 01.02.2018 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період скоєння інкримінованого йому діяння психічним захворюванням не страждав, під час вчинення злочину усвідомлював свої дії та міг керувати ними.

Враховуючи спосіб та знаряддя вчинення злочину, характер та напрям ударів, пошкодження виникли по механізму проколювання з розрізанням, проходять раневі канали зліва на право, дещо зверху вниз та спереду назад довжиною не менше 7,0 см., механізм утворення та локалізації поранення завданого потерпілому в область шиї, де знаходяться життєво важливі органи, наслідки його діяння у виді смерті потерпілого та причинний зв`язок між діями та наслідком, суд приходить до висновку про те, що такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, оскільки обвинувачений, використовуючи ніж і усвідомлено завдаючи ним удари у шию потерпілого, де розташовані життєво важливі органи, не міг не передбачити, що в результаті цих дій потерпілий отримає тілесні ушкодження від яких помре.

Доводи обвинуваченого, що він захищався від неправомірних дій потерпілого і діяв в стані необхідної оборони, є необґрунтованими, оскільки статтею 36 КК України передбачено право на захист не від будь-якого протизаконного вчинку, а лише від суспільно-небезпечного посягання. Будь-яких доказів, які б свідчили, що потерпілий ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне посягання щодо ОСОБА_7 у зв`язку з чим засуджений міг перебувати у стані необхідної оборони, немає.

Також, у матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження того, що потерпілий ОСОБА_8 вчинив будь-які дії, які за своїм характером та об`єктивними проявами могли бути розцінені як такі, що досягли ступеню суспільної небезпечності, властивого для злочину і викликали би у ОСОБА_7 стан необхідної оборони. Разом із тим, відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.01.2018 року, проведеного з ОСОБА_7 за участю захисника адвоката ОСОБА_6 та понятих, убачається, що ОСОБА_7 , показавши місце події, а також обставини за яких він наніс удари ножем потерпілому та спосіб нанесення потерпілому ОСОБА_8 ударів ножем, не перебував у стані необхідної оборони.

Також, твердження обвинуваченого, що досліджена в судовому засіданні палиця-костиль бірюзового кольору із білою ручкою, не та яка була у на місці злочину, оскільки зі слів обвинуваченого палиця у потерпілого була із чорною ручкою, спростовуються дослідженими у судовому засіданні документами, зокрема протоколом огляду місця події від 05.01.2018 року, згідно якого обстановку на місці виявлення трупа та вилучені речі, зокрема, палицю-костиль бірюзового кольору, із білою рукояткою, а також двох ножів, з детальним описом таких.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 - «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд уважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, та узгоджуються між собою.

В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує дії ОСОБА_7 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є з`явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При визначенні міри покарання, суд виходить з положень закріплених в ст.3 Конституції України - життя людини є найважливішою цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя незалежно від її соціального походження, національності, матеріального стану, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Право на життя кожного охороняється законом.

За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.

На думку суду, саме таке покарання ОСОБА_7 буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме - буде сприяти виправленню ОСОБА_7 , запобіганню вчинення нових злочинів як ОСОБА_7 так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

військовий квиток, виданий на ім`я ОСОБА_24 , талон-повідомлення № 13 Кропивницького ВП ЄО № 63460 від 04.12.2016 року, виданий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, виписку з стаціонарної картки № 637 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8., що упаковані у паперовий конверт білого кольору, купюру номіналом 2 гривні, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - залишити при матеріалах кримінального провадження;

змив на тампон-зонт, ніж із рукояткою білого кольору завдовжки 28 см, ніж із рукояткою чорного кольору завдовжки 18 см, запальничку синього кольору, головний убір (чоловічий) з наявними слідами речовини бурого кольору, схожою на кров, палку-костиль, чоловічі туфлі, сині джинси, чоловічу зимову курточку та рюкзак, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк десять років шість місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання - 05 січня 2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

військовий квиток, виданий на ім`я ОСОБА_24 , талон-повідомлення № 13 Кропивницького ВП ЄО № 63460 від 04.12.2016 року, виданий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, виписку з стаціонарної картки № 637 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8., що упаковані у паперовий конверт білого кольору, купюру номіналом 2 гривні, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - залишити при матеріалах кримінального провадження;

змив на тампон-зонт, ніж із рукояткою білого кольору завдовжки 28 см, ніж із рукояткою чорного кольору завдовжки 18 см, запальничку синього кольору, головний убір (чоловічий) з наявними слідами речовини бурого кольору, схожою на кров, палку-костиль, чоловічі туфлі, сині джинси, чоловічу зимову курточку та рюкзак, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3