Справа № 211/1905/24
Провадження № 1-кс/211/658/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 поданого в межах кримінального провадження № 0000366 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 в межах кримінального провадження про накладення арешту на майно, що було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку.

Власник майна підозрюваний ОСОБА_4 звернувся із заявою про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, проти накладення арешту не заперечує.

Слідчий ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно клопотання, 19.03.2024 року о 14-36 год. до чергової частини ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про лінії «102» від невідомої особи, яка повідомила, що через 47 хвилин буде вибух, ст. Кривий Ріг-Головний заміновано. Виїздом СОГ на місце події за адресою АДРЕСА_1 вибухових пристроїв та сторонніх предметів не виявлено. Встановлено, що дзвінок був здійснений з мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.03.2024 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено слот від сім-карти НОМЕР_1 та мобільний телефон «Samsung Galaxy А01» (темно-синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , що по даному кримінальному провадженню є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та має значення речових доказів, тому слідчий з метою їх збереження у клопотанні просить накласти арешт.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ч. 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

З врахуванням вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим в своєму клопотанні, в розумінні вимог статті 173 КПК України, доведені правові підстави арешту вилученого під час обшуку майна, оскільки із суті досудового розслідування, вбачається, що слідством наразі встановлюється обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 2 КК України, дане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення , має значення речових доказів, може містити інформацію та відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення та має значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню.

За таких обставин, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

У свою чергу слідчим суддею врахована можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 поданого в межах кримінального провадження № 0000366 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку 25.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

слот від сім-карти НОМЕР_1 поміщений в спец пакет НПУ CRI1138528;

мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , поміщений в спец пакет НПУ CRI1138529,

шляхом заборони будь кому розпоряджатись будь яким чином та використовувати до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні, та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП№1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , на яку покласти обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт, з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", якою затверджено "Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1