Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/330/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 358 (194) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 03.11.2013 року за ч.1 ст. 358 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора та об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 03.11.2013 року за ч.1 ст. 358 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Рішення суду мотивовано тим, що в об`єднаному кримінальному провадженні №0000595 від 03.11.2013 року за ч.1 ст.358 КК України на час розгляду клопотання прокурора, винну особу у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не встановлено, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за даний кримінальний проступок, передбачені ст. 49 КК України, сплинули, тому клопотання прокурора підлягало задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

На дану ухвалу надійшла апеляційна скарга від потерпілого ОСОБА_7 , в якій він просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки слідчого, прокурора та суду не ґрунтуються на вимогах закону, а є лише припущеннями та неправдивою інформацією. Так, не об`єктивне, поверхове вивчення суддею справи, посилання на неналежні докази і надумані обставини є порушення його права, як потерпілого. Вважає, що його батько не писав заповіту на користь ОСОБА_8 на земельну ділянку. Вважає сфальсифікованим об`єднане кримінальне провадження №0000595 від 03.11.2013, а прокурор покриває винних осіб.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора про поновлення ОСОБА_7 строку на апеляційне оскарження ухвали суду та залишення ухвали суду без зміни, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду апеляційної скарги не з`явився, до канцелярії суду подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, у зв`язку з чим, колегія суддів, у відповідності ч.4 ст.405 КПК України, вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, потерпілий був відсутній під час розгляду кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Згідно матеріалів судового провадження, а саме зворотного повідомлення, ОСОБА_7 отримав копію ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2024 року, - 14 березня 2024 року. Тому колегія суддів приходить до висновку, що потерпілим пропущено строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

З представлених матеріалів вбачається, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального об`єднаного провадження №0000595 у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.02.2024, задоволено клопотання прокурора. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595, відомості про яке 03.11.2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, - закрито на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судове рішення мотивоване тим, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, становить два роки, та зважаючи на те, що станом на 16 лютого 2023 року винну особу у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не встановлено, про підозру жодній особі не повідомлено, кримінальне провадження підлягало закриттю на п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

З таким рішенням суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що 03 листопада 2013 року ОСОБА_7 звернувся до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області щодо підроблення документів ОСОБА_8 , та оформлення у власність земельної ділянки розміром 10,16 га, яка належала покійному ОСОБА_9 , та земельної ділянки розміром 10,54 га, яка належала покійній ОСОБА_10 та здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000595, відомості про яке 03.11.2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових.

23.10.2020 року, за аналогічною заявою ОСОБА_7 були внесені відомості до ЄРДР за №0000068 за ч. 1 ст. 358 КК України.

Оскільки обидва кримінальні провадження були зареєстровані за одним і тим самим фактом, 22.02.2021 року вони були об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000595.

У ході досудового розслідування кримінального провадження проводилися слідчі дії, а саме допитувалися свідки, витребовувалися письмові докази, надавалися доручення оперативним підрозділам.

Отже, під час розгляду даного клопотання судом апеляційної інстанції було встановлено, що, незважаючи на вжиття слідчим процесуальних заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, жодна з осіб у цьому кримінальному проваджені в якості підозрюваного допитана не була, повідомлення про підозру нікому не вручено, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено, тобто не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Статтею 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

При цьому, давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому, що, якщо сплинуло відповідні строки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, викладені з цього питання у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 5 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19, провадження №51 - 5464 кмо 20).

Зокрема, як зазначив Суд, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч.1 ст.49 КК України диференційовані строки давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 1 ст. 358 КК України «Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів»» передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з абз. 4 ч.4 ст.284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З представлених матеріалів вбачається, що прокурор звернувся до суду з клопотання про закриття об`єднаного кримінального провадження № 0000595 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України становить два роки.

Поряд з цим із наявних в матеріалах провадження даних судом було встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, станом на лютий 2024 року закінчився з урахуванням положень ст.12 КК про тяжкість відповідного кримінального правопорушення та положень ст.49 КК, якою передбачені строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Згідно з п.1-1 ч.2 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 частини першої цієї статті.

За змістом ст.284 КПК умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Відтак, оскільки особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, органом досудового розслідування не встановлено, при цьому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився і дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку, а з моменту його вчинення минуло 11 років, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення клопотання прокурора та закрив об`єднане кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Будь-яких обставин на підтвердження не повноти судового розгляду або істотних порушень вимог кримінально - процесуального закону під час судового розгляду клопотання прокурора, які б можна було визнати обґрунтованими, апеляційна скарга потерпілого не містить і колегією суддів не встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі на невиконання слідчим певних слідчих дій направлених на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, не може впливати на обов`язок суду закрити кримінальне провадження на підставі положень ст.284 КПК України за наявності інших передбачених для цього законом підстав.

Крім того, аналіз змісту п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження з даної підстави не передбачає обов`язку слідчого повно та всебічно встановити обставини справи та винувату особу, на чому наголошував в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 .

Більш того, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 звертався до суду з позовом про визнання правочину заповіту від 25.03.2005 року на ім`я ОСОБА_8 недійсним, визнання дійсним заповіту від 18.11.2003 року на його ім`я.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08.02.2011 року рішення Петрівського районного суду від 12.12.2008 року залишено без зміни, тобто прийнято остаточне рішення щодо права власності ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 10,16 га.

16.05.2012 року ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про перегляд даної справи у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2012 року у задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Петрівського районного суду від 12.12.2008 року було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 31.07.2012 року ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2012 року залишено без змін.

З огляду на викладене, ОСОБА_7 використав всі можливості визнання правочину заповіту від 25.03.2005 року на ім`я ОСОБА_8 недійсним, та наразі звертається із заявами про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження, оскільки одних лише звинувачень потерпілого недостатньо для висновку про винуватість тої чи іншої особи, оскільки така винуватість повинна бути доведена належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом саме органом досудового розслідування.

Отже, у контексті наведених обставин не можна визнати обгрунтованими, а отже й достатніми доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

З огляду на наведене ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі потерпілого, колегія суддів не вбачає. Порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали в даному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 376 ч.2, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 03.11.2013 року за ч.1 ст. 358 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - без зміни

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді: