Справа № 206/1641/24
Провадження № 1-кп/206/152/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2024 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 14 березня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вільногірськ, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 88 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , який підійшов до нього та під час спілкування між останніми стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, пов`язаних із звинувачення ОСОБА_4 . ОСОБА_3 у крадіжці велосипеду, який знаходився в той час у користуванні ОСОБА_3 , в ході якого будучи обурений на ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , діючи без умислу на вчинення хуліганських дій, однак із умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого у ступені не менше ніж легкі тілесні ушкодження та бажаючи їх настання, стоячи в безпосередній близькості обличчям до ОСОБА_4 своєю правою рукою стиснутою в кулак наніс останньому два послідовні удари в ділянку обличчя з лівої сторони.

Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, але без умислу на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_3 , в той же день та час, перебуваючи в тому ж місці, взяв до своєї правої руки невстановлений в ході досудового розслідування предмет, маючий форму палиці, та, стоячи на відстані витягнутої руки обличчям до ОСОБА_4 , наніс вищевказаним невстановленим предметом один удар потерпілому в ділянку голови зліва, внаслідок вказаного удару ОСОБА_4 підняв свою ліву руку із метою самозахисту.

Після чого, не зупиняючись на досягнутому та тримаючи у правій руці невстановлений в ході досудового розслідування предмет, маючий форму палиці, ОСОБА_3 , продовжуючи стояти на відстані витягнутої руки обличчям до ОСОБА_4 наніс один удар в ділянку ліктьового суглобу останнього.

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, але без умислу на вчинення хуліганських дій, утримуючи в правій руці невстановлений в ході досудового розслідування предмет, схожий на палицю, наніс ОСОБА_4 один удар в ділянку лівого передпліччя. Після вищевказаних дій, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення покинув місце.

Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №784е від 20.03.2024, тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани голови зліва, два садна обличчя зліва, два синця лівого ліктьового суглобу та лівого передпліччя, що спричиненні від дії не менше трьох ударів тупого твердого предмету видовженої форми, з відносно обмеженою контактуючою поверхнею.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день), термін загоєння рани понад 6 діб, на підставі: п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Так, 08 березня 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , діючи без умислу на вчинення хуліганських дій, своєю правою рукою стиснутою в кулак наніс останньому два послідовні удари в ділянку обличчя з лівої сторони, а невстановленим предметом один удар потерпілому в ділянку голови зліва, далі наніс один удар в ділянку ліктьового суглобу та один удар в ділянку лівого передпліччя, наслідок чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови зліва, два садна обличчя зліва, два синця лівого ліктьового суглобу та лівого передпліччя, що спричиненні від дії не менше трьох ударів.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: реєстром матеріалів досудового розслідування та матеріалами досудового розслідування; розпискою обвинуваченого, захисника та потерпілого про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та копій матеріалів кримінального провадження; заявою підозрюваного ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні; заявою потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні; протоколом роз`яснення прав підозрюваному на можливість розгляду в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні; протоколом роз`яснення прав потерпілого на можливість розгляду в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви підозрюваного ОСОБА_3 , яку він підписав в присутності захисника ОСОБА_5 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та просить суд призначити йому покарання у вигляді штрафу.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який раніше не судимий, не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, за місцем мешкання скарг на останнього не надходило, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не знаходиться, під наглядом лікаря-психіатри не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи викладене та вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, стан здоров`я обвинуваченого, його матеріальне становище, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання у межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Питання речових доказів і документів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 (тисяча сімсот) гривень.

Документи: повідомлення Відділу №4 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області (т. 1 а. с. 84) залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1