Справа № 462/2574/24
провадження 1-кс/462/646/24
У Х В А Л А

26 березня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова в складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000154 від 22.03.2024, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого 11.03.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено під час проведення огляду місця події 22.03.2024 на АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та/або користування документом.

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що 22.03.2024 до Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення від працівника патрульної поліції ОСОБА_5 про те, що близько 00:30 год 22.03.2023, на АДРЕСА_1 , було зупинено автомобіль марки «Фольксваген», водій якого ОСОБА_4 надав під час перевірки документів посвідчення водія, видане на його ім`я, з ознаками підробки.

22.03.2024 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

22.03.2024 по АДРЕСА_1 в ході проведення огляду місця події було вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 11.03.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщене у спец, пакет WAR 1215697, на якому наявні характеризуючі написи і підписи.

22.03.2024 вилучене посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано і долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

На підставі викладеного, необхідно внести заборону відчуження, розпорядження та/або користування майном, а саме на посвідчення водія НОМЕР_1 видане 11.03.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас, невжиття заходів у кримінальному провадженні у вигляді арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, притягнення винних осіб до відповідальності. Просить клопотання задоволити.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, однак просить проводити розгляд клопотання за її відсутності та за відсутності особи, у якої вказане посвідчення перебувало у володінні, клопотання підтримує в повному обсязі та просить таке задовольнити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчою суддею не здійснювалась.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя виходила з наступного.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається 1) з метою забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження встановлено, що 22.03.2024 було проведено реєстрацію провадження №0000154 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

З протоколу огляду місця події від 22.03.2024 вбачається, що під час огляду виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначила збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно постанови про визнання речових від 22.03.2024 посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого 11.03.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилученого під час проведення огляду місця події від 22.03.2024 визнано і долучено до кримінального провадження №0000154 від 22 березня 2024 року у якості речового доказу.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вказане посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого 11.03.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження триває, тому суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання прокурора з метою збереження вказаних речових доказів.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України, суд, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого 11.03.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено під час проведення огляду місця події 22.03.2024 на АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та/або користування документом.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1