"10" квітня 2024 р. Справа № 363/720/24
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2024 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування постанов від 23.02.2024 року та 12.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №000268 від 01.06.2023 року за ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 364 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду зі скаргою, в якій просили:

- скасувати постанову слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 23.02.2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його та ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №000268 від 01.06.2023 року;

- скасувати постанову слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 12.03.2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його та ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №000268 від 01.06.2023 року;

- зобов`язати прокурора (керівника) Вишгородської окружної прокуратури Київської області визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №000268 від 01.06.2023 року.

В скарзі заявники стверджують, що прийняті слідчим постанови від 23.02.2024 року та 12.03.2024 року про відмову у визнанні їх потерпілими в кримінальному провадженні №000268 від 01.06.2023 року, порушують їхні законні права та інтереси, коли кримінальним правопорушенням завдано моральну та матеріальну шкоду.

В суді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили задовольнити скаргу з викладених у ній підстав.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибули, що не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного.

Вишгородським РУП ГУНП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000268 від 01.06.2023 року за ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановами слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 23.02.2024 та 12.03.2024 року у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні відмовлено.

Вказані постанови мотивовані тим, що 28 грудня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Крім того, жодних підтверджуючих документів про завдання ОСОБА_3 кримінальними правопорушенням майнової, фізичної та моральної шкоди останнім не надано, в зв`язку з чим його статус, як потерпілого не визначено.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постанова слідчого повинна бути обґрунтованою, відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, яка передбачає, що постанова складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу та резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Так, оскаржувані постанови про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим викладеним вище вимогам закону не відповідають.

Встановлено, що 15 лютого 2024 року ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду постанову слідчого Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 28 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000268 від 01.06.2023 року за ч. 1 ст. 366 КК України скасовано.

За таких обставин, посилання слідчого в оскаржуваних постановах на те, що кримінальне провадження №0000268 згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито, як на підставу для відмови в задоволенні клопотання від 20.11.2023 року про визнання особи потерпілою на вимогах закону і обставинах розслідування не ґрунтується.

Крім того, посилання в оскаржуваній постанові на відсутність підтверджуючих документів про завдання ОСОБА_3 кримінальними правопорушенням майнової, фізичної та моральної шкоди є безпідставними, оскільки надання таких документів заявником, вимогами ст. 55 КПК України не передбачено.

В постанові не проаналізовано, яким охоронюваним нематеріальним правам свободам та інтересам ОСОБА_3 , виходячи з обставин, повідомлених в заяві про кримінальне правопорушення могла бути заподіяна відповідна шкода.

У той же час, обставини, які б свідчили про наявність очевидних і достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будь-якої шкоди не завдано, в оскаржуваних постановах відсутні і з обставин розслідування згідно ч. 5 ст. 55 КПК не висновується.

Таким чином, оскаржені постанови слідчого про відмови у визнання потерпілого ОСОБА_3 належним чином не обґрунтовані і немотивовані, а тому підлягають скасуванню.

Постанову слідчого Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою, слідчому судді не подано, яка в матеріалах цієї скарги відсутня.

В зв`язку з викладеним, з метою захисту прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати уповноваженого слідчого Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №000268, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 22.11.2023 року (які є аналогічними за своїм змістом) про визнання потерпілими відповідно до ст. 55 КПК України, в строк та в порядку, як це передбачено ст. 220 КПК України, і тим самим скаргу задовольнити частково.

Водночас, з наданих суду доказів, достатніх підстав для зобов`язання прокурора визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 36, 40, 220-221, 303-307, 371-372 КПК України,

ухвалив:

скаргу задовольнити частково.

Постанови слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 23.02.2024 року та 12.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №000268 скасувати.

Зобов`язати уповноваженого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №000268, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 22.11.2023 року про визнання потерпілими відповідно до ст. 55 КПК України, в строк та в порядку, як це передбачено ст. 220 КПК України.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала згідно вимог ст. 309 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя