Справа № 699/427/24
Номер провадження 1-кс/699/92/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 рокум.Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за № 0000008 від 15.01.2024 р. за ознаками ст. 125 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2024 року до Корсунь-Шевченківського районного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, в якій просив:

скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 28.02.2024 про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за № 0000008 від 15.01.2024 р. за ознаками ст. 125 ч.1 КК України.

В обґрунтування скарги вказав, що в провадженні відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області перебувало кримінальне провадження № 0000008 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

28.02.2024 року дізнавачем СД ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

З даною постановою скаржник не згідний та вважає, що вона є передчасною, оскільки органом досудового розслідування при проведенні досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження не було проведено слідчих дій для збирання доказів та не надано оцінку зверненню заявника, свідків та наданих заявником письмових доказів у їх взаємозв`язку, а тому її слід скасувати.

Ухвалою від 06.03.2024 року відкрито провадження з розгляду даної скарги, призначено до розгляду.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у скарзі.Додав, що після проведення експертизи, він продовжив лікування і лікується дотепер, що є підставою для проведення додаткової експертизи щодо визначення ступеню спричинених йому тілесних ушкоджень. Встановити особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження можливо, бо в їх селі вказана особа купила будинок, його батька проживає в сусідньому селі Хлистунівка.

Дізнавач ОСОБА_4 просив залишити задоволення скаргу без задоволення і пояснив, що очевидців події не було, сам ОСОБА_5 відмовлявся поячснювати якісь дані щодо себе, відмовилась надавати пояснення і його цивільна дружина.Дізнання проведено у повному обсязі, однак доказів причетності ОСОБА_5 добуто не було, а тому оскаржувана постанова прийнято правомірно.

В судовому засіданні були вивчені наступні докази :

-Скарга ( а.с.1)

-Постанова про закриття кримінального провадження ( а.с.2).

- матеріали дізнання

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СД відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000008 від 15.01.2024 р. за ознаками ст. 125 ч.1 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала заява ОСОБА_3 про те, що 14.01.2024 близько 14-00 год за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 кулаком руки наносив удари по голові та обличчю, чим спричинив йому тілесні ушкодження.

Під час дізнання було проведено експерте дослідження за результатами слідчого експерименту, де у підсумку експерт прийшов до висновку, що характер і локалізація тілесних ушкоджень, що виявлені у потерпілого відповідають механізму та строку спричинення тілесних ушкоджень, які зазначив потерпілий під час слідчого експерименту.

Допитані в ході дізнання свідки підтвердили, що потерпілий пояснював хто спричинив йому тілесні ушкодження та ОСОБА_5 також у розмові підтверджував, що він наніс тілесні ушкодження потерпілому.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова дізнавача складається, у тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

За змістом положень ст.ст. 283, 284 КПК України закінчення досудового розслідування це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підводяться підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібрані докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

28.02.2024 року дізнавачем СД ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000008 від 15.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження дізнавач зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення дізнання у кримінальному провадженні.

Відповідно ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Дослідивши зміст постанови дізнавача ОСОБА_4 від 15.01.2024 року та матеріали дізнання , слідчий суддя вважає її такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить посилань на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та встановлення обставин кримінального правопорушення, з наданням їм належної правової оцінки.

Зокрема, дізнавачем ОСОБА_4 у постанові зазначено, що в ході досудового розслідування встановити свідків чи очевидців даної події, а саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не представилося можливим.

Встановити особу ОСОБА_6 не представилося можливим, оскільки він є жителем

Запорізької області, на території с. Дирдин Черкаського району Черкаської області, проживав тимчасово, його контактні засоби зв`язку відсутні. Однак, відповідно до матеріалів дізнання, останній притягувався до адміністративної відповідальності, його відомості про особу та місце проживання відоме.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення дізнавача про закриття провадження є передчасним, а дізнання не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини кримінального правопорушення, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи скарги щодо неповноти дізнання та необґрунтованості постанови дізнавача підтверджуються матеріалами скарги та матеріалами дізнання, вивченими у судовому засіданні, та підлягають задоволенню.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова винесена передчасно та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за № 0000008 від 15.01.2024 р. за ознаками ст. 125 ч.1 КК України - задовольнити.

Постанову дізнавача СД ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за № 0000008 від 15.01.2024 р. за ознаками ст. 125 ч.1 КК України-скасувати.

Копію ухвали для виконання направити відділенню поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000008 та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1