16.04.2024 Справа № 940/197/24
Провадження по справі № 1-кп/940/92/24
У Х В А Л А

16 квітня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві матеріали кримінального провадження № 0000532 від 05.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тетієва Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

На розгляді у Тетіївському районному суді Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного.

Кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Тетіївським районним судом Київської області.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не встановлено.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження.

Разом з тим, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, яке мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 20.04.2024, на стадії досудового розслідування, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із строком дії по 16.04.2024 включно. Однак, ОСОБА_4 допустив порушення умов застосованого до нього запобіжного заходу, оскільки 08.03.2024 року та 01.04.2024 року був відсутній за місцем свого проживання. Водночас, обвинувачений ОСОБА_4 має негативну репутацію. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.11.2023 року обвинуваченому встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, однак ОСОБА_4 неодноразово порушував встановлений йому судом адміністративний нагляд, востаннє 21.03.2024, 28.03.2024 та 04.04.2024, та за зазначені порушення щодо нього складено адміністративні протоколи, два з яких перебуває на розгляді суду, за іншим - постановою Тетіївського районного суду Київської області від 25.03.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Наведені факти також підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_4 систематично порушує обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням наведених обставин, прокурор вважає, що необхідно змінити запобіжний захід із домашнього арешту та тримання під вартою, адже саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та розгляд кримінального провадження у розумні строки.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, та просили продовжити дію застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У підготовчому судовому засіданні прокурором до матеріалів кримінального провадження надано копію ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2024 року щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , із строком дії по 16.04.2024 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Луценко проти України» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Отже, заслухавши доводи учасників судового провадження, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків у кримінальному провадженні, не доведеність прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, надавши оцінку встановленим фактам щодо особи обвинуваченого, який, зокрема, має постійне місце реєстрації та проживання, суд дійшов висновку, що наразі зміна обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосування виняткового запобіжного заходу належним чином не обґрунтовано, не відповідає фактичним обставинам справи та завданням кримінального провадження.

З огляду на зазначене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Натомість, враховуючи вищезазначене, а також продовження існування ризиків вчинення дій, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою запобігання ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим раніше покладених на нього процесуальних обов`язків, суд дійшов висновку про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід, на переконання суду, є співмірним з існуючими ризиками та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись статтями 2, 177, 181,183, 194, 200, 314- 316 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на 09 годину 30 хвилин 24 квітня 2024 року в приміщенні Тетіївського районного суду Київської області.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тетіївського районного суду Київської області.

У задоволенні клопотання начальника Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів,тобто до 14 червня 2024 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утриматись від спілкування зі свідком ОСОБА_6 ; не відлучатися з м. Тетіїв Білоцерківського району Київської області без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілу.

Визначити строк дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу - до 14 червня 2024 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде виготовлено та оголошено о 12 год. 40 хв. 18 квітня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1