У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді скаргу адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, згідно з якою просить: зобов`язати уповноважену службову особу Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області внести, у відповідності до положень ст. 214 КПК України, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) ОСОБА_4 від 08.06.2024 про вчинення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з працівниками прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 191 КК України, та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги адвокат посилається на те, що 08.06.2024 о 15.46 год. ОСОБА_4 зателефонувала на 102, викликала поліцію, з підстав незаконного позбавлення волі її цивільного чоловіка працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з працівниками прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В цей же день, до неї приїхали уповноважені особи Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, та о 16.33 год., прийняли у неї письмову заяву (повідомленням) про вчинення кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 191 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі її цивільного чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з працівниками прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », заволодіння цими особами його майном, шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем.

Відповідно матеріалів заяви, в ній зазначені обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а саме, в діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з працівниками прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », наявний склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі або викрадення людини, вчинені з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, або способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, або із застосуванням зброї, або здійснюване протягом тривалого часу, а також ч. 2 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного або надзвичайного стану, з огляду на наступне.

05.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було затримано працівниками прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які під примусом, змусили його підписувати протоколи та пояснення, а також відмовитися від адвоката, заволоділи його майном, 08.06.2024 вони не звільнили його, а шляхом конвоювання та незаконного утримання, передали ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де його продовжили незаконно утримувати та незаконно позбавили волі вже працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цими обставинами, його цивільна дружина, ОСОБА_4 , звернулася до поліції з заявою про вчинення злочину за вищевказаними фактами.

Однак, згідно з відомостями, наданими в телефонному режимі, 08.06.2024 вказана заява була зареєстрована Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області за №10702, але до ЄРДР відомості за вказаними фактами внесено не було.

Адвокат зауважує, що матеріли скарги містять відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є підстави для їх перевірки шляхом проведення досудового розслідування. Норми КПК України не передбачають проведення будь-яких слідчих дій до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно, на думку заявника, наявні підстави для задоволення скарги щодо зобов`язання уповноваженої службової особи Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 08.06.2024 про вчинення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з працівниками прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 191 КК України, у відповідності до положень ст. 214 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальній часині скарги просить розглянути вказану скаргу за відсутності заявника та його представника.

Уповноважена особа органу, бездіяльність якого оскаржується Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав та способі передбаченими цим кодексом.

Слідчий суддя зважає на ці положення закону та, враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, на підставі наданих заявником доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно зі ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи за поданою скаргою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже, після надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення уповноважена особа на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана прийняти та зареєструвати вказану заяву.

Як визначено у ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, ст. ст. 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24 квітня 2019 року у справі №818/15/18, згідно з якими при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20).

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Аналізуючи зміст та матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку, що заявником не долучено жодних письмових доказів, які б підтверджували обставини, на які він посилається у своїй скарзі.

В обґрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 не надав ані саму заяву про вчинення кримінального правопорушення, адресовану до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, ані доказів її направлення, ані доказів її отримання уповноваженими особами Ужгородському РУП ГУНП в Закарпатській області.

Долучені до скарги скріншот з мобільного телефону про виклик на 102 та роздруківки фотографій не є належними доказами на підтвердження обставин, викладених у скарзі, а саме звернення заявника із заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження факту звернення та отримання Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області заяви ОСОБА_4 від 08.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення, не вказано конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які можуть стати підставою для невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то слідчий суддя позбавлений можливості вирішити питання про необхідність внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, а особою, без участі якої її постановлено, апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 28.06.2024 року о 13.20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1