Справа №463/2057/24
Провадження №1-кс/463/2209/24
У Х В А Л А

про накладення арешту

12 березня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000520 від 15.06.2023 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Прокурор Першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000520 від 15.06.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивує тим, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000520 від 15.06.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідування кримінального провадження встановлено, що службові особи Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області), діючи умисно, всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, організували схему протиправної діяльності, що полягає у отриманні неправомірної вигоди від керівників територіальних підрозділів ГУНП у Волинській області та їх заступників за укриття злочинів, безпідставного закриття кримінальних проваджень та організації схем незаконного переміщення осіб через державний кордон.

Так, протягом 2020 2022 років начальник ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимагав від підлеглого співробітника ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 купувати за власні кошти та передавати у власність пов`язаних з ОСОБА_4 осіб наступні транспортні засоби: автомобіль «Шкода Октавія», 2015 р.в., вартістю близько 11 000 доларів США, квадроцикл «Баггі BRP» вартістю 10 000 доларів США, автомобіль «Dadi» вартістю 3300 доларів США, автомобіль «Ssang Young Rexton» вартістю 6000 Євро. У випадки відмови ОСОБА_4 погрожував створювати для ОСОБА_5 штучні перешкоди у проходженні служби в органах Національної поліції України.

Також, в ході виконання доручення слідчого встановлено, що начальник ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучивши підлеглих службових осіб, з метою отримання неправомірної вигоди, організував схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України. З метою реалізації свого злочинного замислу, начальник ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та керівника Первинної профспілкової організації головного управління національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово готували, підписували та скеровували листи в адресу Волинської обласної військової адміністрації, щодо сприяння у виїзді з України до Республіки Польща їхніх довірених осіб, для начебто здійснення перевезення гуманітарної допомоги, яка мала використовуватись на потреби ГУНП у Волинській області та Збройних сил України. Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету міністрів України № 194 від 03.03.2022 року «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану», встановлено порядок пропуску через державний кордон України окремих категорій військовозобов`язаних громадян України, які здійснюють перевезення гуманітарної допомоги. Зокрема з метою тимчасового виїзду за межі державного кордону України необхідно отримати відповідний дозвіл-підтвердження від обласної військової адміністрації щодо необхідності перетину кордону в гуманітарних цілях. Так, скориставшись внесенням змін до податкового законодавства щодо 0% розмитнення автомобілів із за кордону, та маючи намір на особисте незаконне збагачення, вказана злочинна група з числа начальника ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вносили в офіційні документи, листи, клопотання до Волинської обласної військової адміністрації завідомо неправдиві відомості щодо мети виїзду осіб «перевезення гуманітарних вантажів з країн ЄС», хоча насправді такі особи здійснювали перевезення комерційних автомобілів до України, які в подальшому реалізовували громадянам України. Аналізом вище вказаних листів, поданих до Волинської ОВА від імені начальника ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та голови первинної профспілкової організації ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 встановлено, що всі особи в кількості більше 20 чоловік за допомогою яких ввезено понад 70 автомобілів є довіреними особами ОСОБА_4 , начальника Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 .

Додатково встановлено, що ОСОБА_4 із метою легалізації та приховування від декларування доходів та майна, одержаних злочинним шляхом, залучив свого товариша громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець: Житомирська область, м. Андрушівка, на якого здійснює реєстрацію нерухомого та рухомого майна, отриманого в ході здійснення протиправної діяльності. Таким чином ОСОБА_4 у 2019 році особисто придбав автомобіль марки «Volkswagen Touareg», 2015 р.в., вартістю 42000 доларів США, та з метою приховання не задекларованих доходів надав вказівку зареєструвати даний автомобіль на ОСОБА_8 . В подальшому, перебуваючи на посаді начальника ГУНП у Волинській області, за вказівкою ОСОБА_4 , укладено договір позики №131 від 08.04.2020 року, даного авто між ГУНП у Волинській області в особі ОСОБА_4 та Волинським обласним Благодійним фондом «Правопорядок і безпека громадян» про безоплатне користування даним автомобілем. В подальшому, у жовтні 2020 року ОСОБА_4 здійснив обмін автомобіля «Volkswagen Touareg», 2015 р.в., на автомобіль «Тойота Ланд Крузер 200», 2017 р.в., орієнтовною вартістю 70000 доларів США, стосовно якого також укладено договір позики №230 від 19.10.2020 року, між ГУНП у Волинській області в особі ОСОБА_4 та Волинським обласним Благодійним фондом «Правопорядок і безпека громадян» про безоплатне користування даним автомобілем.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що речі та документи, які мають відношення до кримінального провадження можуть знаходитись у будинку за місцем проживання керівника Первинної профспілкової організації ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки право власності на приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить чоловіку ОСОБА_6 ОСОБА_9 на праві спільної часткової власності.

23.02.2024 слідчими ТУ ДБР у м. Львові проведено обшук у приміщенні будинку за місцем проживання керівника Первинної профспілкової організації ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від «22» лютого 2024 року у справі №463/1452/24 про надання дозволу на проведення обшуку, під час якого вилучено наступні документи та речі:

-копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 6 арк.;

-копії документів щодо притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності на 5 арк.;

-копія витягу з системи Державної прикордонної служби щодо перетинів державного кордону ОСОБА_10 на 3 арк;

-копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обтяження накладеного на майно ОСОБА_10 на 1 арк;

-копії документів з мережі Інтернет щодо політичної діяльності ОСОБА_10 члена демократичної партії на 2 арк.;

- два акти приймання передачі товарів від 06.04.2022 згідно якого ГО «Рух допомоги армії 4.5.0.» передає ППО ГУНП у Волинській області в особі ОСОБА_6 наступні речі: коробку турнікетів для забору крові, 4 коробки пелюшок для дорослих, 1 коробку термо ковдр, 7 коробок медичних засобів, 4 коробки простирадл, 8 спальних мішків, 5 карематів;

- ноутбук марки HP rth8822ce;

- ноутбук марки Samsung np-rv 509-504va;

- ноутбук марки Hp 5168nfw;

- ноутбук марки Hp rtl8723de;

- мобільний телефон Iphone 11 pro hwc82fs1a.

За таких обставин, вказані речі та предмети, із урахуванням положень, закріплених у ст.ст. 84-86, 93-94, 98-100 КПК України, слідчим визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000520 від 15.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 332 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 . Без накладення арешту на вилучене майно його може бути відчужено.

Прокурор в судове засідання не з`явився, попередньо на адресу суду скерував заяву про слухання справи у його відсутносі, просив клопотання задовольнити та накласти арешт на майно вказане у клопотанні.

Власник майна та його авокат в судове засідання не з`явилися, разом з тим від адвоката ОСОБА_11 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Окрім цього суд погоджується з тим, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя дослідив та оцінив наступні матеріали клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області), діючи умисно, всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, організували схему протиправної діяльності, що полягає у отриманні неправомірної вигоди від керівників територіальних підрозділів ГУНП у Волинській області та їх заступників за укриття злочинів, безпідставного закриття кримінальних проваджень та організації схем незаконного переміщення осіб через державний кордон.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що речі та документи, які мають відношення до кримінального провадження можуть знаходитись у будинку за місцем проживання керівника Первинної профспілкової організації ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки право власності на приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить чоловіку ОСОБА_6 ОСОБА_9 на праві спільної часткової власності.

23.02.2024 слідчими ТУ ДБР у м. Львові проведено обшук у приміщенні будинку за місцем проживання керівника Первинної профспілкової організації ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від «22» лютого 2024 року у справі №463/1452/24 про надання дозволу на проведення обшуку, під час якого вилучено наступні документи та речі:

-копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 6 арк.;

-копії документів щодо притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності на 5 арк.;

-копія витягу з системи Державної прикордонної служби щодо перетинів державного кордону ОСОБА_10 на 3 арк;

-копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обтяження накладеного на майно ОСОБА_10 на 1 арк;

-копії документів з мережі Інтернет щодо політичної діяльності ОСОБА_10 члена демократичної партії на 2 арк.;

- два акти приймання передачі товарів від 06.04.2022 згідно якого ГО «Рух допомоги армії 4.5.0.» передає ППО ГУНП у Волинській області в особі ОСОБА_6 наступні речі: коробку турнікетів для забору крові, 4 коробки пелюшок для дорослих, 1 коробку термо ковдр, 7 коробок медичних засобів, 4 коробки простирадл, 8 спальних мішків, 5 карематів;

- ноутбук марки HP rth8822ce;

- ноутбук марки Samsung np-rv 509-504va;

- ноутбук марки Hp 5168nfw;

- ноутбук марки Hp rtl8723de;

- мобільний телефон Iphone 11 pro hwc82fs1a.

На думку слідства вказані речі є такими, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Так, вилучені документи мають безпосереднє відношення до даного кримінального провадження оскільки створювалися під час здійснення працівниками ГУНП у Волинській області своїх службових обов`язків пов`язаних з процедурою надання чоловікам призовного віку, котрі не мають жодних трудових відносин з даною установою, дозволу виїзду за межі України, котра беручи до відома матеріалів досудового розслідування має ознаки численних порушень та фіктивності, комп`ютерна техніка безпосередньо використовувалася під час створення відповідних листів до державних органів з проханням сприяти у такому перетині кордону, мобільні телефони зберегли у внутрішній пам`яті відомості щодо надання фігурантами даного кримінального провадження незаконних вказівок та підтверджують факти спілкування фігурантів між собою.

За таких обставин, вказані речі та предмети, із урахуванням положень, закріплених у ст.ст. 84-86, 93-94, 98-100 КПК України, слідчим визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000520 від 15.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 332 КК України.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Суд враховує, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, яке має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування.

Такий висновок ґрунтується на підставі сукупності досліджених у судовому засіданні документів.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

У випадку ненакладення арешту на майно слідчий суддя вважає обґрунтованою можливість приховування майна шляхом його відчуження або поділу (перетворення).

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, арешт допускається з метою зереженя речових доказів, слідчий суддя вважає, що незастосування запобіжного заходу у виді арешту майна створить ризики приховування, перетворення або відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування, і з огляду на завдання кримінального провадження вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним.

Разом з тим слідчий суддя враховує вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, якою передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Водночас, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Метою накладення арешту на вказане у клопотанні майно, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави у накладені арешту на вилучене майноОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів, а тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000520 від 15.06.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 332 КК України, яке 23.02.2024 вилучено під час проведення обшуку у приміщенні будинку за місцем проживання керівника Первинної профспілкової організації ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від «22» лютого 2024 року у справі №463/1452/24 про надання дозволу на проведення обшуку, а саме на наступні речі та документи:

-копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 6 арк.;

-копії документів щодо притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності на 5 арк.;

-копія витягу з системи Державної прикордонної служби щодо перетинів державного кордону ОСОБА_10 на 3 арк;

-копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обтяження накладеного на майно ОСОБА_10 на 1 арк;

-копії документів з мережі Інтернет щодо політичної діяльності ОСОБА_10 члена демократичної партії на 2 арк.;

- два акти приймання передачі товарів від 06.04.2022 згідно якого ГО «Рух допомоги армії 4.5.0.» передає ППО ГУНП у Волинській області в особі ОСОБА_6 наступні речі: коробку турнікетів для забору крові, 4 коробки пелюшок для дорослих, 1 коробку термо ковдр, 7 коробок медичних засобів, 4 коробки простирадл, 8 спальних мішків, 5 карематів;

- ноутбук марки HP rth8822ce;

- ноутбук марки Samsung np-rv 509-504va;

- ноутбук марки Hp 5168nfw;

- ноутбук марки Hp rtl8723de;

- мобільний телефон Iphone 11 pro hwc82fs1a.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури, ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1