Справа № 635/8599/20
Провадження № 1-кп/635/385/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Старий Крим Кіровського району АР Крим, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працевлаштований, раніше засуджений за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 08 серпня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, який має освіту 9 класів, не працевлаштований, раніше засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2023 року за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2020 року близько 20:00 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою, діючи умисно, протиправно та незаконно з метою особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, з умислом направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, маючи на меті незаконно заволодіти належним потерпілому ОСОБА_6 мобільним телефоном та з метою введення потерпілого в обман, за адресою: АДРЕСА_4 , повідомили останньому неправдиві відомості, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, та саме висловили прохання потерпілому надати мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінку. Далі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний умисел, виконуючи відведену йому роль, взяв у потерпілого мобільний телефон з метою начебто здійснити телефонний дзвінок, а ОСОБА_5 виконуючи відведену йому роль відволік потерпілого, щоб дати змогу ОСОБА_4 непомітно для потерпілого ОСОБА_6 зникнути з поля зору, після чого ОСОБА_5 і сам зник з поля зору потерпілого. Отримавши мобільний телефон ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розуміючи можливість фактичного розпорядження ним, реалізуючи єдиний злочинний умисел, шахрайським шляхом заволоділи належним потерпілому ОСОБА_6 мобільним телефоном «HUAWEI P8 Iite 2017», чорного кольору, вартістю 1350,00 гривень. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим обвинуваченням визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та підтвердив, що дійсно 18 листопада 2020 року близько 20:00 за адресою: АДРЕСА_4 , вони з ОСОБА_4 під приводом подзвонити отримали від ОСОБА_6 мобільний телефон «HUAWEI», чорного кольору, після чого він залишався з потерпілим, а ОСОБА_4 з телефоном пішов, потім він прийшов до ОСОБА_4 і вони телефон продали.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та підтвердив, що дійсно 18 листопада 2020 року близько 20:00 за адресою: АДРЕСА_4 , вони разом з ОСОБА_5 під приводом подзвонити отримали від ОСОБА_6 мобільний телефон «HUAWEI», чорного кольору, після чого ОСОБА_5 залишався з потерпілим, а він з телефоном пішов, потім прийшов ОСОБА_5 і вони телефон продали.

З урахуванням такої позиції обвинувачених, за згодою учасників судового провадження, в тому числі письмової заяви потерпілого ОСОБА_6 , суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оголошенням матеріалів, що характеризують особу кожного обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченим покарання, необхідного й достатнього для їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу кожного із винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2016 року на обліку у лікаря нарколога з діагнозом полінаркоманія без синдрому залежності; не одружений, раніше засуджений, за місцем проживання характеризується посередньо, до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області щодо ОСОБА_5 скарги, заяви не надходили.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, раніше засуджений, тому суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті закону, яка передбачає відповідальність з вчинене, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, але з урахуванням особи обвинуваченого, його характеристики за місцем постійного проживання; враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав, щиро покаявся у вчиненому, потерпілий претензій матеріального характеру не має, майно йому повернуто, обтяжуючих вину обставин не встановлено, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, раніше засуджений, за місцем проживання характеризується посередньо, до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області щодо ОСОБА_4 скарги, заяви не надходили.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, раніше засуджений, тому суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті закону, яка передбачає відповідальність з вчинене, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, але з урахуванням особи обвинуваченого, його характеристики за місцем постійного проживання; враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав, щиро покаявся у вчиненому, потерпілий претензій матеріального характеру не має, майно йому повернуто, обтяжуючих вину обставин не встановлено, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта ОСОБА_7 по проведенню судової товарознавчої експертизи № 1 від 27.11.2020, в розмірі 471,03 гривень, що підтверджується звітом, суд стягує з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, що призначене за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 08 серпня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, остаточно визначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, що призначене за вироком Харківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2023 року за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна, остаточно визначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_7 процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи по 235 (двісті тридцять п`ять) гривень 52 коп. з кожного.

Речові докази: мобільний телефон «HUAWEI P8 Iite 2017», чорного кольору, який переданий на зберігання за зберігальною розпискою ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачені, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1