Справа № 344/7514/24
Провадження № 11-сс/4808/158/24
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та визнанні потерпілим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2024 року та зобов`язати ГУНП вчинити дії, що зазначені в його скарзі.

В обґрунтування апеляційних доводів посилається на те, що він 18 квітня 2024 року повторно звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність ГУНП в Івано-Франківській області щодо невиконання ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 29 січня 2024 року. Зокрема, ГУНП в повному обсязі не внесено відомості до ЄРДР, не проведено слідчих дій, не визнано його потерпілим та не залучено його до розслідувань, а також залишено без реагування його скарги від 26.10.2023 року, 15.02.2024 року, 16.04.2024 року. При цьому вказує, що не відповідають дійсності твердження дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в суді першої інстанції про те, що він ( ОСОБА_8 ) на виклики до органу дізнання, для вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не з`являвся та на телефонні дзвінки не відповідав.

Під час апеляційного розгляду:

- скаржник ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;

- прокурор вважав, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2024 року переглядається судом апеляційної інстанції тільки в межах повноважень, які визначені діючим кримінальним-процесуальним законом.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 16 квітня 2024 року звернувся до ГУНП в Івано-Франківській області зі скаргою, в якій просив в повному обсязі виконати ухвалу Апеляційного суду від 29.01.2024 року та порушити кримінальні справи щодо усіх фігурантів, зазначених в його скарзі.

Оскільки відповіді щодо даної заяви ОСОБА_8 не отримував, він звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду зі скаргою на бездіяльність ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та визнанні потерпілим, мотивуючи тим, що ухвала суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 29 січня 2024 року не виконана та відомості в ЄРДР не внесені, його не визнано потерпілим у кримінальному провадженні та не проведено всі необхідні слідчі дії.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 .

Слідчий суддя виходив з того, що ухвалою суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2024 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_8 та зобов`язано начальника ГУНП в Івано-Франківській області внести в порядку ст. 214 КПК України відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення, які вказані у заяві ОСОБА_8 від 26.10.2023 року. Ухвала надійшла на виконання до сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та 23.02.2024 року відомості внесено в ЄРДР. На переконання слідчого судді, бездіяльності ГУНП в Івано-Франківській області не допущено, відомості внесено в ЄРДР, а тому підстав для задоволення скарги в цій частині немає.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, ч.1 ст. 214 КПК України не передбачено обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно з ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги слідчим суддею були дотримані та не приймає доводи апелянта, які фактично зводяться до необхідності доповнення попередньої правової кваліфікації подій, відображених в його заяві про вчинене кримінальне правопорушення, та які не є підставою для відкриття іншого кримінального провадження, пов`язаного з тією ж самою подією.

Такі доводи підлягають перевірці уповноваженими особами в межах відкритого кримінального провадження під час досудового розслідування.

При цьому, зазначення попередньої кваліфікації не виключає обов`язку органу досудового розслідування перевірити всі обставини, зазначені в заяві про вчинення злочину (доповненнях до неї), та надати їм відповідну правову оцінку, і у разі необхідності змінити попередню кваліфікацію діяння в тому числі доповнити її іншою у відповідності до доказів, зібраних органом досудового розслідування.

Крім того, відповідно до вимог ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в своїх доводах ОСОБА_8 посилається на те, що не в повному обсязі виконано ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.01.2024 року та до ЄРДР не внесені дані про неправдиві показання свідків.

Колегія суддів неодноразово у своїх рішеннях зазначала, що якщо під час розгляду провадження за скаргою на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР буде встановлено, що суд вже приймав відповідне рішення та зобов`язував внести такі відомості до вказаного реєстру, то суд зобов`язаний відмовити у задоволенні скарги, оскільки вже існує відповідне судове рішення, яке підлягає виконанню і діючим кримінальним процесуальним законом не передбачена можливість повторного внесення відомостей про одне і теж саме правопорушення до ЄРДР.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що зі змісту скарги, яку ОСОБА_8 подав до слідчого судді, вбачається, що останній також оскаржував бездіяльність ГУНП в Івано-Франківській області в частині не проведення певних слідчих дій, які останній вважає необхідними та визнання його потерпілим.

Разом з тим, вищевказані доводи заявника виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції, оскільки ст. 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийняв законне рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 , а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5