справа № 388/502/24
провадження № 1-кс/388/103/2024
УХВАЛА

21.03.2024м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду клопотання щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2023 за № 0000284 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудолюбівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого фізичною особою-підприємцем, не перебуваючого у зареєстрованому шлюбі, не маючого осіб на утриманні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

встановив:

у підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у якому прокурор просила продовжити у відношенні останнього строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та наразі існують ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений, може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Посилалася на неможливість запобігання зазначеним ризикам у разі застосування менш суворого запобіжного заходу. Просила не визначати розмір застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 193 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та звернувся до суду із клопотанням про заміну запобіжного заходу, у якому просив змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби або ж визначити розмір застави. На обґрунтування своєї позиції посилався на те, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, потребує лікування, оскільки має виразкову хворобу та хронічний панкреатит, позитивно характеризується та не схильний до вчинення правопорушень. Крім того, зазначив, що ОСОБА_3 зареєстрований фізичною особою-підприємцем та отримує доходи від своєї діяльності.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позицію висловлену його захисником.

Заслухавши учасників судового провадження, які брали участь у розгляді клопотання, надавши оцінку доводам прокурора, викладеним у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доводам сторони захисту наведеним у клопотанні про заміну запобіжного заходу, суд дійшов висновків про задоволення клопотання прокурора та відмову у задоволені клопотання захисника з огляду на таке.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , який утримується у ДУ «Кропивницькому слідчий ізолятор», діє запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого було продовжено ухвалою слідчого судді по 24.03.2024.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, зокрема є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України).

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке з урахуванням положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років.

Враховуючи зазначене та особистість ОСОБА_6 , який не має достатніх міцних соціальних зв`язків, що обумовлено тим, що він не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має осіб на утриманні, має достатній доходів, що може свідчити про наявність фінансових заощаджень, фактично проживає не за адресою зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання, що у сукупності з тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення та відповідно з мірою можливого покарання вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду через тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого він обвинувачується та можливе покарання у разі доведення його вини;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків, які не допитувалися судом, за наявності такої можливості з урахуванням ймовірної зацікавленості обвинуваченого у спотворенні їх свідчень про дійсні обставини та події кримінального правопорушення.

Зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою та свідчать про те, що його належна поведінка під час судового розгляду справи не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Поряд з цим судом не встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на існування такого ризику прокурором не наведено безспірних аргументів та достатнього обґрунтування, а тому наявність такого ризику слід вважати недоведеною.

Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно ОСОБА_3 існують ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (застава, домашній арешт, особисте зобов`язання, порука), не забезпечать запобігання встановленим ризикам та не забезпечать належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та виправдовують подальше його тримання під вартою.

Щодо позиції сторони захисту про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, судом відзначається, що позитивні данні щодо особи обвинуваченого є загально позитивними характеризуючими даними, однак вони не свідчать про їх перевагу над зазначеними вище даними, що вказують на наявність вищенаведених ризиків та не зменшують їх рівень ймовірності.

Щодо посилання сторони захисту на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого суд наголошує на тому, що порядок лікувально-профілактичної і санітарно-протиепідемічної роботи у слідчому ізоляторі визначається Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та законодавчими актами. Надання ув`язненим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині слідчого ізолятору, здійснюється відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104.

За сукупності наведених обставин та даних, суд дійшов висновку про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України.

Поряд з цим судом відзначається, що у зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України - щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд наразі не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 315, 369-372, 392-395 КПК України,

постановив:

у задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2023 за № 0000284 за ч. 3 ст. 307 КК України, продовжити по 19.05.2024 включно, без визначення застави.

Строк дії ухвали та застосованого запобіжного заходу по 19.05.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання у частині запобіжного заходу.

Повний текст ухвали проголошено 22.03.2024.

Суддя ОСОБА_1