У Х В А Л А

14 лютого 2024 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 (дистанційно), прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Коростенської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник 06.02.2024 року звернувся зі скаргою на бездіяльність керівника Коростенської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до його повідомлення від 24.01.2024 року.

Вказав, що звернувся з повідомленням про вчинення патрульним ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області правопорушення, передбаченого ст.367 ч.1 КК України, однак його звернення було направлено до ТУ ДБР у м.Хмельницький для розгляду та прийняття рішення.

Такі дії керівника прокуратури вважає такими, що не відповідають вимогам ст.214 КПК України, просив зобов`язати прокурора внести відомості за його зверненням до ЄРДР.

В судовому засіданні скаржник доводи своєї скарги підтримав та пояснив, що звернувся до прокурора з заявою про вчинення працівником поліції кримінального правопорушення, однак відомості за його заявою не були внесені до ЄРДР, а заява була направлена до підрозділу ДБР, тому вважає, що керівник прокуратури мав виконати вимоги ст.214 КПК України та внести відомості за його заявою до ЄРДР.

Прокурор доводи скарги заперечив, вказав на те, що звернення скаржника не відповідало вимогам повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, тому його було розглянуто як звернення та направлено до уповноваженого на його розгляд органу.

Вислухавши пояснення скаржника, доводи прокурора дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне:

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі: ЄРДР) у визначений КПК України строк, є видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК.

Статтею 214 КПК України закріплено обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до ст.214 ч.4 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та внесення відповідних відомостей до ЄРДР не є тотожними поняттями.

Перше - прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення, передбачає отримання та фіксування надходження відповідного звернення до відповідного органу, а друге - внесення відомостей до ЄРДР, передбачає прийняття процесуального рішення про наявність у повідомленні обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та початок його розслідування.

До того ж, такі дії можуть вчинятись різними суб`єктами. Якщо прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення можуть здійснюватись слідчим, прокурором або іншою службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень, то внесення відомостей до ЄРДР може бути здійснено лише слідчим або прокурором.

Дві перших стадії завжди передують третій, однак не завжди мають нею завершуватись.

Суб`єкт, бездіяльність якого оскаржується скаржником, є уповноваженою особою місцевої прокуратури.

Порядок прийняття, реєстрації та розгляду в органах прокуратури заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення регулюється Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора 17.08.2023 №231 (далі: Положення), відповідно до положень розділу І (Основні засади ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань) частини 2 (Суб`єкти правових відносин Реєстру) п.6 якого визначено, що реєстратори реєстру (далі - Реєстратор) - це уповноважені службові особи органів прокуратури та органів досудового розслідування, які за допомогою програмних засобів ведення Реєстру з урахуванням повноважень, визначених КПК України та цим Положенням, створюють (редагують) інформацію (електронні форми) про кримінальні правопорушення, осіб, що їх вчинили, та рух кримінальних проваджень, формують витяг з Реєстру тощо.

Згідно вказаної норми Положення реєстраторами органів прокуратури є: прокурори, уповноважені на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням; керівники органів прокуратури, які діють у межах повноважень, визначених КПК України.

Згідно розділу І частини 3 п.4 Положення право доступу до відомостей, внесених до Реєстру, мають: керівники органів прокуратури, прокурори - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких слідчими, дізнавачами піднаглядних їм органів проводиться досудове розслідування.

Тобто, повноваження керівників прокуратури та прокурорів щодо внесення відомостей про кримінальні правопорушення визначається КПК України.

Так, статтею 3 п.9 КПК України визначено поняття «керівник органу прокуратури» - Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень; п.15 - «прокурор» - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень;

Безпосередньо повноваження прокурорів у кримінальному процесі визначаються положеннями статі 36 КПК України, згідно якої прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, серед іншого, починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Слід зауважити та акцентувати увагу на тому, що вказані повноваження, - починати досудове розслідування, початковою дією якого є внесення відомостей до ЄРДР, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, прокурор має лише у випадку здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідуванняу формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Тобто, такими повноваженнями прокурор наділяється лише в разі визначення його процесуальним керівником досудового розслідування, що виникає не раніше початку такого досудового розслідування, початковим етапом якого є внесення відомостей до ЄРДР.

Вказане дає право стверджувати про те, що самостійними повноваженнями щодо внесення відомостей про кримінальні правопорушення за межами вже розпочатого досудового кримінального провадження прокурор не має. Отже, не несе і такого обов`язку.

Безпосередньо повноваження керівника прокуратури на внесення відомостей до ЄРДР взагалі не передбачені.

Згідно вказаної норми закону керівники прокуратури місцевого рівня -керівники окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники уповноважені, знову ж таки, при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, уповноважені скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

Положеннями ст.37 ч.1 КПК України визначено, що керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування визначається прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні.

Безпосередньо Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі: Закон), яким визначаються правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України, не передбачає обов`язку прокурорів різного рівня здійснювати внесення до ЄРДР усіх та будь-яких повідомлень про кримінальні правопорушення, які надходять від фізичних та юридичних осіб.

Вказаний закон визначає основні функції прокуратури, однією з яких є нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство (ст.3 Закону), яка здійснюється відповідно до положень Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" та Кримінального процесуального кодексу України (ст.26 Закону), визначає статус та повноваження прокурорів та керівників, серед іншого, прокуратур різних рівнів, в т.ч. і окружних (ст.13,15 Закону).

Тобто, на органи прокуратури не покладаються безпосередньо обов`язки з прийому, реєстрації та внесення до ЄРДР саме повідомлень про кримінальні правопорушення.

Прокурор не є реєстратором кримінальних правопорушень в загальному розумінні, такі повноваження у нього виникають лише в разі виявлення ознак кримінального правопорушення під час здійснення повноважень процесуального керівника в конкретному кримінальному провадженні.

Крім того слід зауважити, що положення ст.214 КПК України не можуть трактуватись та застосовуватись відмежовано від інших загальних положень досудового розслідування (глава 19 розділу 3 КПК України), в першу чергу безпосередньо тих, якими регулюються правила визначення підслідності кримінальних проваджень, як предметної, так і територіальної (ст.216- 218 КПК України).

Тобто, вимога ст.214 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР не може застосовуватись без врахування та дотримання вимог законів, якими визначаються повноваження конкретного органу досудового розслідування (перелік наведено у ст.38 КПК України) щодо предметної юрисдикції, які визначені ст.216 КПК України, та без дотримання положень ст.218 КПК України, якими визначається територіальна юрисдикція органу досудового розслідування.

За таких обставин, суб`єкт оскарження діяв відповідно до покладених на нього обов`язків та в межах наданих йому повноважень, його рішення про направлення звернення скаржника до іншого правоохоронного органу відповідно до повноважень такого органу щодо реєстрації повідомлень про кримінальні правопорушення та внесення зазначених в них відомостей до ЄРДР було правомірним та відповідало наданим йому повноваженням відповідно до виконуваних функцій. При цьому, права та законні інтереси скаржника жодним чином не були порушені.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про те, що скарга є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 306, 307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Коростенської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без задоволення.

Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку відповідно до положень ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1