Справа № 487/2523/24
Провадження № 1-кс/487/2099/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2024 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000078 від 15.03.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

18.03.2024 року, прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000078 від 15.03.2024, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на мобільний телефон марки Realmi C11, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та сім-картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що дізнавачами СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000078 від 15.03.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2024 приблизно о 13 годині 35 хвилин за адресою: м. Миколаїв, провулок Авіаційний, 2 працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі наявна речовина невідомого походження.

15.03.2024 під час затримання особи, ОСОБА_4 повідомив, що замовляв вказану речовину через мобільний додаток "Telegram", в якому збережено зображення місця схованки наркотичної речовини (закладки), реквізити рахунку продавця наркотичних речовин.

В подальшому ОСОБА_4 добровільно видав належний йому мобільний телефон, марки Realmi C11, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та сім-картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 , в якому міститься інформація, що має значення при проведенні досудового розслідування. Вилучене майно поміщено до сейф-пакету № WAR 1016659.

Таким чином під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно та документи з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

До судового засідання прокурор не з`явилась, надала заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що 15.03.2024 приблизно о 13 годині 35 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі наявна речовина невідомого походження.

15.03.2024 під час затримання особи, ОСОБА_4 повідомив, що замовляв вказану речовину через мобільний додаток "Telegram", в якому збережено зображення місця схованки наркотичної речовини (закладки), реквізити рахунку продавця наркотичних речовин.

В подальшому ОСОБА_4 добровільно видав належний йому мобільний телефон, марки Realmi C11, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та сім-картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 , в якому міститься інформація, що має значення при проведенні досудового розслідування. Вилучене майно поміщено до сейф-пакету № WAR 1016659.

Таким чином під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

16.03.2024 року дізнавачем СД МРУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_5 винесено постанову про визнання вищевказаного телефону, речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказане майно має значення для досудового розслідування оскільки може містити відомості які доводять можливе вчинення кримінального правопорушення та підлягає подальшому дослідженню в ході слідства з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення осіб причетних до нього.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором доведено, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, зникнення, втрати, знищення майна.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході затримання особи майно мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки можуть містити докази вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Окрім того доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речових доказів та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Realmi C11, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та сім-картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1