cправа №947/9398/24
провадження №1-кс/947/3891/24
У Х В А Л А

20 березня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк,

за участю: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк. В обґрунтування скарги зокрема зазначив, що ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м.Одеси від 27.12.23 р. зобов`язано уповноважену особу Одеської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за його заявою від 13.12.23 р. про вчинене кримінальне правопорушення дізнавачем ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №000432 діями якого йому завдано істотної шкоди.

3.01.2024 р. внесено відомості до ЄРДР за номером кримінального провадження №00001 за фактом службової недбалості слідчого ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в ході проведенні досудового розслідування кримінального провадження №000432 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України. Процесуальним керівником - прокурором ОСОБА_4 повідомлено, що вказане кримінальне провадження здійснюється слідчим Другого СВ (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 .

З моменту розпочатого досудового розслідування кримінального провадження упродовж тривалого часу слідчий не проводив допиту тому, знаходячись у стані невизначеності процесуального статусу в кримінальному провадженні №00001, 4.3.24 р. заявник звернувся із заявою до слідчого ОСОБА_5 про залучення його як потерпілого за ч.2 ст. 55 КПК України у даному провадженні.

Вказану заяву надіслав рекомендованим листом 4.3.24 р., однак до наступного часу відповіді на заяву не одержав у порушення слідчим конституційного права.

Вказував, що оскільки, права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КПК України), - його законним домаганням чиняться зволікання бездіяльністю слідчого ОСОБА_5 .

Стверджував, що не дотримання слідчим ч.1 ст. 28 КПК України полягає в тому, що з моменту розпочатого досудового розслідування кримінального провадження - 3.01.24 р. і надіслану рекомендованим листом заяву 4.3.24 р.,- станом на теперішній час слідчим не вчинено процесуальної дії та не прийнято процесуального рішення про залучення заявника як потерпілого у кримінальному провадженні №00001.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.303, 304, 307 КПК України, просив слідчого суддю: зобов`язати слідчого другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві (з дислокацією у м.Одесі) ОСОБА_5 вчинити процесуальну дію та прийняти процесуальне рішення про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні №00001 в порядку, встановленому ч.2 ст.55 КПК України.

В судовому засіданні заявник підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

2. Заперечення на скаргу та позиція слідчого.

В судове засідання слідчий не з`явився, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомили. Заперечення на скаргу до суду не подав.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

3. Висновки слідчого судді.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Заслухавши заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником, його представником, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000001 від 03.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

11.03.2024 року, уповноваженою особою Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві, було отримано заяву ОСОБА_3 про залучення його як потерпілого до вищевказаного кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому, ч.5 ст.55 КПК України встановлює, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Поряд з цим, положення КПК України не передбачають з боку слідчого обов`язку вчинення певних активних дій або прийняття рішення у результаті залучення особи до провадження як потерпілого. Як й не встановлюють строк, протягом якого повинна бути розглянута заява особи про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, слідчий суддя робить висновок, що положеннями КПК України встановлена презумпція виникнення у особи прав і обов`язків потерпілого з моменту подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого й до винесення вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим, а отже прийняття слідчим окремого рішення при визнання потерпілим, чинний КПК України не передбачає та не вимагає.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручається потерпілому особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, але невручення такої пам`ятки особі не позбавляє її статусу потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки як зазначалося вище, момент виникнення таких прав і обов`язків передбачений ч.2 ст.55 КПК України та додаткового визнання зі сторони слідчого, дізнавача або прокурора не потребує.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що скарга заявника є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Миколаєві у кримінальному провадженню №0000001 від 03.01.2024 року, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1