В И Р О К

іменем України

Справа №377/27/23

Провадження №1-кп/377/13/24

16 квітня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції з Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001189 від 29 жовтня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04 грудня 2013 року Славутицьким міським судом Київської області за частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 309 КК України, на підставі частин 1, 2 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців з конфіскацією майна; ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2016 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт на строк 1 рік 15 днів з утриманням 20 % із суми заробітку в дохід держави України щомісячно;

- 18 вересня 2017 року Славутицьким міським судом Київської області за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України, на підставі статей 70, 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці;

- 13 грудня 2017 року Славутицьким міським судом Київської області за частиною 1 статті 125 КК України, на підставі частини 4 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці;

- 21 червня 2022 року Голосіївським районним судом міста Києва за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік;

- 23 серпня 2022 року Славутицьким міським судом Київської області за частиною 1 статті 125 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк сто вісімдесят годин;

- 09 листопада 2022 року Славутицьким міським судом Київської області за частиною 2 статті 389 КК України, на підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання у виді арешту на строк один місяць двадцять днів, 20 березня 2023 року звільненого по відбуттю покарання у виді арешту;

- 25 травня 2023 року Славутицьким міським судом Київської області за частиною 1 статті 296 КК України, на підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений статтею 126-1 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_4 в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 та рідної сестри ОСОБА_6 , з якими він перебуває в сімейних відносинах та проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останніх та негативно вплинуло на їх психічне здоров`я, погіршило якість їх життя і наповнило його стресогенними факторами у життєво-значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

Так, 07 червня 2022 року, близько 17 години 00 хвилин, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив відносно своєї рідної сестри ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: голосно кричав на неї, ображав та принижував, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Постановою Славутицького міського суду Київської області від 13 червня 2022 року за скоєння вказаного правопорушення ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

13 червня 2022 року, близько 14 години 00 хвилини, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що виразились у гучній лайці, образах, приниженнях, погрозах побити, чим заподіяв шкоду її психологічному здоров`ю та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Крім того, 13 червня 2022 року, протягом ночі, до 06 години 00 хвилин наступного дня, за місцем проживання, за вказаною адресою, ОСОБА_4 вчинив відносно своєї рідної сестри ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: голосно кричав, ображав та принижував, не давав спати протягом ночі, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Постановою Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2022 року за скоєння вказаних правопорушень ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення, із застосуванням частини 2 статті 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі одинадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 187 гривень.

13 червня 2022 року, близько 20 години 15 хвилини, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 та рідної сестри ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав руками, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода їх фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Постановою Славутицького міського суду Київської області від 23 червня 2022 року за скоєння вказаного правопорушення ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

13 червня 2022 року, в нічний час, до 06 години 00 хвилини наступного дня, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, які виразились у гучних криках, образах, приниженнях, позбавленні її сну, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Постановою Славутицького міського суду Київської області від 27 червня 2022 року за скоєння вказаного правопорушення ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

20 червня 2022 року, о 08 годині 30 хвилин, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив відносно своєї рідної сестри ОСОБА_6 домашнє насильство, будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення, тобто умисні дії психологічного характеру, що виразились у гучних криках на потерпілу, образах, приниженнях, залякуванні, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП. Постановою Славутицького міського суду Київської області від 11 серпня 2022 року за скоєння вказаного правопорушення ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ять діб.

05 листопада 2022 року, о 06 годині 00 хвилин, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП. Постановою Славутицького міського суду Київської області від 29 листопада 2022 року за скоєння вказаного правопорушення ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб.

27 жовтня 2022 року, у вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , не зважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань своїй рідній сестрі ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, на ґрунті неприязних відносин, діючи систематично, в черговий раз висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, принижував її честь та гідність, залякував та погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 та погіршення якості її життя.

У подальшому, 05 листопада 2022 року, о 17 годині 15 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , не зважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_5 , на ґрунті неприязних відносин, діючи систематично, в черговий раз висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, принижував її честь та гідність, залякував та погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 та погіршення якості її життя.

Відповідальність за цей злочин передбачена статтею 126-1 КК України за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаний в судовому засіданні, свою вину визнав повністю, погодившись зі всіма фактичними обставинами кримінального провадження. Суду показав, що у 2022 році він дійсно вчиняв неодноразові безпричинні сварки з матір`ю ОСОБА_5 та рідною сестрою ОСОБА_7 , з якими проживав разом за адресою: АДРЕСА_1 , в ході яких вів себе агресивно, неадекватно, тобто вчиняв відносно них психологічне насильство, що призводило до домашнього насильства з його боку, за що він неодноразово був притягнутий Славутицьким міським судом Київської області до адміністративної відповідальності. Наприкінці жовтня 2022 року та на початку листопада 2022 року він також прийшов до дому за місцем свого проживання, де в черговий раз вчинив неправомірні дії психологічного характеру щодо своє матері та рідної сестри, зокрема, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував. Між ним і рідною сестрою після смерті їхнього батька хоч і виникали певні непорозуміння, які мати намагалася залагодити, проте він не повинен був поводити себе так агресивно та неадекватно стосовно них, розумів, що своїми діями вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 та рідної сестри ОСОБА_6 . У скоєному щиро розкаюється, жалкує про вчинене, засуджує свою поведінку, вважає її неправильною. Зробив відповідні висновки, попросив у матері та рідної сестри вибачення, зараз у нього з ними нормальні стосунки.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце якого повідомлені належним чином. У поданих до суду заявах просили розглядати кримінальне провадження за їх відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають, щодо призначення обвинуваченому покарання покладаються на розсуд суду. Ураховуючи, що за відсутності потерпілих можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, то за згодою прокурора та обвинуваченого вирішено питання про проведення судового розгляду за відсутності потерпілих.

З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію кримінального правопорушення, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанов у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 та документів, які характеризують його особу.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення йому покарання.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за статтею 126-1 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

При цьому, оцінюючи зазначені фактичні обставини кримінального провадження, з якими погодилися сторони, суд враховує правові позиції, викладені в постанові Верховного Суду у справі №585/3184/20 ( провадження № 51-5266км21) від 14 червня 2022 року, в якій Верховний Суд виснував, що ознакою об`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення є систематичність фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Сама ж систематичність характеризується як кількісним критерієм (багаторазовість періодично здійснюваних) дій, так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих.

За вчинення одиничних діянь, які мають ознаки домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, винувата особа може бути притягнута до відповідальності за статтею 173-2 КУпАП. Іншими словами адміністративним проступком, відповідальність за який наступає за статтею 173-2 КУпАП, може визнаватися вчинення домашнього насильства, яке не є триваючим чи систематичним.

Натомість систематичність як ознака кримінально-караного діяння означає повторюваність тотожних чи схожих дій чи бездіяльності, кожне з яких само по собі може створювати враження незначного, але їх вчинення у своїй сукупності досягають того рівня якості, коли у цілому діяння набувають ознак кримінального правопорушення, призводячи до наслідків, визначених диспозицією статті 126-1 КК України ( фізичні або психологічні страждання, розлади здоров`я, втрата працездатності, емоційна залежність або погіршення якості життя).

Тобто для кваліфікації дій винуватої особи важливо, що насильницькі дії вчиняються систематично, а систему може становити як неодноразово застосована одна із трьох форм насильства, зазначена у статті 126-1 КК України, так і різна варіативність поєднання як фізичного, так і психологічного та економічного насильства щодо однієї і тієї самої потерпілої особи чи осіб.

При цьому кількісний критерій систематичності як ознака домашнього насильства полягає у вчиненні трьох і більше актів насильства, про що раніше зазначав Верховний Суд ( справа №583/3295/19, провадження №51-6189 км 20).

Так, відповідно до постанови судді Славутицького міського суду Київської області від 13 червня 2022 року у справі №377/222/22 ( провадження №3/377/93/22), яка набрала законної сили 24 червня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн, за вчинення 07 червня 2022 року, о 17 годині 00 хвилин, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , домашнього насильства відносно своєї рідної сестри ОСОБА_6 ( том 1, а.с.94-96).

Постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2022 року у справі №377/236/22 ( провадження №3/377/99/22), яка набрала законної сили 05 липня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і піддано стягненню, із застосуванням частини 2 статті 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі одинадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 187 грн, за вчинення 13 червня 2022 року, близько 14 години 00 хвилин, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , а також за вчинення відносно своєї сестри ОСОБА_6 домашнього насильства 13 червня 2022 року, протягом ночі до 06 години 00 хвилин наступного дня, за вказаним місцем проживання ( том 1, а.с. 97-101).

Постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 23 червня 2022 року у справі №377/240/22 (провадження №3/377/102/22), яка набрала законної сили 04 липня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн, за вчинення 13 червня 2022 року, о 20 годині 15 хвилин, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 та рідної сестри ОСОБА_6 ( том 1, а.с. 102-104).

Постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 27 червня 2022 року у справі №377/245/22 ( провадження №3/377/105/22), яка набрала законної сили 08 липня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн, за вчинення 13 червня 2022 року, в нічний час, до 06 годин 00 хвилин наступного дня, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 ( том 1, а.с. 105-107).

Постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 11 серпня 2022 року у справі №377/332/22 (провадження №3/377/137/22), яка набрала законної сили 22 серпня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, і піддано стягненню у виді адміністративного арешту на строк п`ять діб за вчинення 20 червня 2022 року, о 08 годині 30 хвилин, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , домашнього насильства відносно своєї рідної сестри ОСОБА_6 , будучи підданим стягненню за аналогічне правопорушення протягом року (том 1, а.с. 108-109).

Постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 29 листопада 2022 року у справі №377/574/22 (провадження №3/377/257/22), яка набрала законної сили 12 грудня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, і піддано стягненню у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб за вчинення 05 листопада 2022 року, о 06 годині 00 хвилин, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , будучи підданим стягненню за аналогічне правопорушення протягом року ( том 1, а.с. 92-93).

Однак, не зважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та 27 жовтня 2022 року, у вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався в сторону своєї рідної сестри ОСОБА_6 , а 05 листопада 2022 року, о 17 годині 15 хвилин, за вказаним місцем проживання, в сторону своєї матері ОСОБА_5 нецензурною лайкою, принижував їх честь та гідність, залякував та погрожував фізичною розправою.

Відповідно до встановлених судом обставин, вчиняючи домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 та рідної сестри ОСОБА_6 , ОСОБА_4 кожного разу ( 07 червня 2022 року, 13 червня 2022 року, 20 червня 2022 року, 05 листопада 2022 року ( о 06:00 ), завдавав шкоди їх психологічному здоров`ю, проте він продовжив свої протиправні дії та 27 жовтня 2022 року, 05 листопада 2022 року (о 17:15) знову вчинив домашнє насильство, і систематичність застосованого до потерпілих психологічного насильства викликала в них психологічні страждання та погіршення якості їх життя.

При цьому причинний зв`язок між систематичними діями ОСОБА_4 та наслідками у вигляді психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є встановленим і не оспорюється.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України, суд враховує щире каяття, не дивлячись на те, що ця обставина не зазначена в обвинувальному акті, оскільки обвинувачений визнав свою вину, дав правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, засуджує свою поведінку.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд бере до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 на обліку в лікарів нарколога та психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не перебуває і за допомогою не звертався (том 1, а.с.74). Згідно з характеристикою поліцейського офіцера громади Вишгородського РУП ГУНП в Київській області перебуває на превентивному обліку в органах поліції по категорії «Кривдник» у зв`язку з вчиненням домашнього насильства, за місцем проживання характеризується посередньо (том 1, а.с.72). Обвинувачений не працює, має постійне місце проживання, раніше неодноразово судимий. ( том 1, а.с.77-78).

Урахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, суд вважає за необхідне за вчинення злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України, призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк один рік, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Обставин, які відповідно до частини 3 статті 61 КК України перешкоджають застосуванню до обвинуваченого покарання у виді обмеження волі, судом не встановлено.

При цьому, суд також враховує особливості нового розгляду після скасування вироку судом апеляційної інстанції, передбачені частиною 2 статті 416 КПК України.

При новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання (частина 2 статті 416 КПК України).

Так, 28 березня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у цьому кримінальному провадженні ухвалив вирок, яким ОСОБА_4 визнав винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України, та призначив йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 до покарання, визначеного цим вироком, частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно визначив покарання у виді обмеження волі на строк один рік два місяці ( том 1, а.с.115-118).

13 липня 2023 року Київський апеляційний суд ухвалою задовольнив частково апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури, скасував зазначений вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 та призначив новий розгляд в суді першої інстанції (том 1, а.с.169-176).

У цій ухвалі апеляційний суд, не перевіряючи висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та щодо правильності кваліфікації його дій за статтею 126-1 КК України, що в апеляційній скарзі не оспорювалися, зазначив про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону в частині призначення ОСОБА_4 остаточного покарання внаслідок не зазначення місцевим судом за яким саме вироком підлягає складанню покарання за правилами статті 71 КК України.

Таким чином, у цьому кримінальному провадженні Київський апеляційний суд скасував вирок Славутицького міського суду Київської області від 28 березня 2023 року щодо ОСОБА_4 за апеляційною скаргою прокурора не у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, а з інших підстав.

За таких обставин під час розгляду цього кримінального провадження підлягають застосуванню правила частини 2 статті 416 КПК України, спрямовані на забезпечення недопустимості погіршення становища обвинуваченого під час нового розгляду в суді першої інстанції після скасування апеляційним судом попереднього судового рішення місцевого суду.

Разом із тим, при призначенні ОСОБА_4 остаточного покарання суд керується наступним.

Згідно з частиною 4 статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно призначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За змістом частини 3 статті 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.

Інкримінований злочин ОСОБА_4 вчинив 27 жовтня 2022 року та 05 листопада 2022 року, тобто після постановлення вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року та до постановлення вироку Славутицького міського суду Київської області від 25 травня 2023 року.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Вирок набрав законної сили 21 вересня 2022 року ( том 1, а.с.86-89).

Таким чином, інкримінований злочин, передбачений статтею 126-1 КК України, ОСОБА_4 вчинив у період іспитового строку.

Після цього, 25 травня 2023 року вироком Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_4 засуджено за частиною 1 статті 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців. Цим же вироком постановлено обчислювати строк покарання з моменту приведення вироку до виконання. Вирок набрав законної сили 26 червня 2023 року ( том 2, а.с.49-52).

Також, 12 травня 2023 року Славутицький міський суд Київської області ухвалою скасував звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, ухвалив направити його для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року у виді обмеження волі на строк один рік та обчислювати йому строк покарання з моменту приведення вироку до виконання. Ухвала набрала законної сили 22 травня 2023 року ( том 2, а.с.154-155).

29 травня 2023 року ОСОБА_4 , будучи засудженим 21 червня 2022 року Голосіївським районним судом міста Києва за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 29 травня 2023 року був знятий з обліку Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області у зв`язку із скасуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного вироком суду покарання на підставі ухвали Славутицького міського суду Київської області від 12 травня 2023 року ( том 2, а.с.160).

12 червня 2023 року Славутицький міський суду Київської області ухвалив затримати ОСОБА_4 та направити до місця відбування покарання Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» для відбуття покарання у виді обмеження волі на строк один рік, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва 21 червня 2022 року, та відповідно до ухвали Славутицького міського суду Київської області від 12 травня 2023 року, у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі; після прибуття засудженого до виправного центру звільнити його з-під варти; строк відбуття покарання ОСОБА_4 відповідно рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправний центр за місцем відбуття покарання; у строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, зарахувати час перебування під вартою, а також час слідування під вартою з розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні обмеження волі. Ухвала набрала законної сили 19 червня 2023 року (том 2 а.с.156-158).

28 червня 2023 року ОСОБА_4 було затримано та поміщено до Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» на виконання ухвали Славутицького міського суду Київської області від 12 червня 2023 року ( том 2, а.с.159).

Як убачається з інформації начальника Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» від 15 квітня 2024 року № 8-1583, ОСОБА_4 , засуджений 25 травня 2023 року Славутицьким міським судом Київської області за частиною 1 статті 296, на підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі, прибув 19.07.2023 до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» із Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор». Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 серпня 2023 року зараховано час слідування до виправного центру з 28.06.2023 (дня затримання та поміщення до СІЗО) по 19.07.2023 з розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі, кінець строку 08.12.2024. Невідбута частина покарання ОСОБА_4 за вироком Славутицького міського суду Київської області від 25 травня 2023 року з урахуванням часу слідування до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» станом на 15.04.2024 становить 7 місяців 23 дні обмеження волі ( том 2, а.с.161).

Враховуючи викладене, суд вважає на підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Славутицького міського суду Київської області від 25 травня 2023 року, призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк один рік два місяці.

На підставі статті 72 КК України в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, за даним вироком, слід зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Славутицького міського суду Київської області від 25 травня 2023 року, з 19 липня 2023 року по 15 квітня 2023 року, до якого зарахувати час перебування ОСОБА_4 під вартою, а також час слідування під вартою з розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні обмеження волі з 28 червня 2023 року по 19 липня 2023 року.

Остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за сукупністю вироків, відповідно до положень частини 1 статті 71 КК України, з вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року, тобто частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року та призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись статтями 369-371, 373-375 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Славутицького міського суду Київської області від 25 травня 2023 року, призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк один рік два місяці.

На підставі статті 72 КК України зарахувати в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, за даним вироком покарання, відбуте частково за вироком Славутицького міського суду Київської області від 25 травня 2023 року, з 19 липня 2023 року по 15 квітня 2024 року, з урахуванням часу перебування під вартою, а також часу слідування під вартою з розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні обмеження волі з 28 червня 2023 року по 19 липня 2023 року.

На підставі частини 1 статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

Строк відбування покарання обчислювати з 16 квітня 2024 року.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 2 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1