справа № 462/4666/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000298, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, українця, непрацюючого, без місця реєстрації, без визначеного постійного місця проживання, раніше судимого 18 жовтня 2023 року Залізничним районним судом м. Львова за ч.1 ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 раніше судимий вироком Залізничного районного суду м. Львова від 18 жовтня 2023 року, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначено покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

19 березня 2024 року ОСОБА_2 з`явився за викликом до Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, де належним чином був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також письмово попереджений про наслідки за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі ч.2 ст.389 КК України, та цього ж дня він отримав направлення щодо необхідності прибути 20 березня 2024 року для відбування покарання в ЛКП «Сяйво» за адресою м. Львів, вул. Сяйво, 21. Проте, ОСОБА_2 , маючи умисел на ухилення від відбування покарання встановленого судом покарання у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність його відбування, не прибув 20 березня 2024 року до ЛКП «Сяйво», до відбуття громадських робіт не приступив без поважних на те причин.

26 березня 2024 року встановлено місцезнаходження засудженого ОСОБА_2 , працівником Залізничного РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області відібрано у нього письмове пояснення та винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності про порушення порядку та умов покарання у виді громадських робіт на підставі ч. 2 ст. 389 КК України, та повторно надано направлення щодо необхідності прибути 27 березня 2024 року для відбування покарання в ЛКП «Сяйво».

27 березня 2024 року ОСОБА_2 з`явився в ЛКП «Сяйво» та був ознайомлений з наказом ЛКП «Сяйво» № 40 к від 27 березня 2024 року, яким його прийнято з 27 березня 2024 року на відбування громадських робіт 150 годин, з яким він ознайомлений під розпис, та цього ж дня складено графік відбування громадських робіт по чотири години на день. Проте, ОСОБА_2 , маючи умисел на ухилення від відбування покарання встановленого судом покарання у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність його відбування, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, у ЛКП «Сяйво» з 27 березня 2024 року до 09 квітня 2024 року не з`явився, до відбуття громадських робіт не приступив без поважних на те причин.

09 квітня 2024 року встановлено місцезнаходження ОСОБА_2 , працівником Залізничного РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області відібрано письмове пояснення у нього та винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності про порушення порядку та умов покарання у виді громадських робіт на підставі ч. 2 ст. 389 КК України, та повторно надано направлення щодо необхідності прибути 12 квітня 2024 року для відбування покарання в ЛКП «Сяйво».

Проте, ОСОБА_2 , порушуючи порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, маючи умисел на ухилення від відбування покарання встановленого судом покарання у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність його відбування і будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, у ЛКП «Сяйво» з 12 квітня 2024 року до 31 травня 2024 року не з`явився, до відпрацювання покарання у вигляді громадських робіт не приступив без поважних причин, не відпрацювавши жодної години з призначених 150 годин громадських робіт, чим допустив ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме: ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені обставини та надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 про визнання ним винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана 10.06.2024 в присутності захисника ОСОБА_3 обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника, прокурора, враховуючи положення ст.ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими, не оспорюються учасниками судового провадження та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена та його дії слід кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, оскільки він вчинив ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для його виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер його діяння, форму та ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_2 кримінального проступку, особу обвинуваченого, що останній раніше судимий, у наркологічному та психіатричному обліках не перебуває /Т-2 а.с.41,43/, є особою похилого віку, якому до досягнення пенсійного віку залишився лише один місяць, наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд призначає обвинуваченому міру покарання в межах санкції статті із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_2 засуджений вироком Залізничним районним судом м. Львова від 18.10.2023 за ч. 1 ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, покарання за даним вироком не відбуто.

За змістом п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, з положень п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт або один день пробаційного нагляду, а відтак одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, на підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком необхідно повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 18.10.2023 з розрахунку, що відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України 1 дню пробаційного нагляду відповідають 8 годин громадських робіт.

Таке покарання стосовно ОСОБА_2 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 302, 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 18 жовтня 2023 року, виходячи із передбаченого ст.72 КК України співвідношення, що одному дню пробаційного нагляду відповідає вісім годин громадських робіт, остаточно призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 5 (п`ять) днів з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і поданням на нього письмових зауважень, а також на отримання копії вироку.

Суддя:

Оригінал вироку.