Справа № 167/521/24
Номер провадження 1-кп/167/67/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000339, про обвинувачення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рожищі Волинської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, несудимого, проживає у АДРЕСА_1 ),

за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

9 квітня 2024 року приблизно об 11 год. ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану умисно з корисливим мотивом із метою крадіжки чужого майна, шляхом відчинення ключем вхідних дверей, проник у буд.

АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні

ОСОБА_5 каблучку з камінням 585 проби золота вагою 3,87 г. вартістю 6980 грн., хрестика 585 проби золота вагою 2,58 г. вартістю 5160 грн., ланцюжок 585 проби золота вагою 2,58 г. вартістю 15780 грн. та грошові кошти в сумі 10000 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 37920 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 4 ст. 185 КК визнав повністю. З його показань слідує, що

9 квітня 2024 року вранці він прийшов до буд.

АДРЕСА_2 аби позичити в ОСОБА_5 гроші. Вдома нікого не було і двері були зачинені. Зліва від вхідних дверей на вікні обвинувачений помітив ключ, якими відімкнув двері та зайшов у будинок. В одній з кімнат ОСОБА_3 побачив дерев`яну скриньку з грошима, частину з яких в розмірі 10000 грн. великими купюрами забрав собі, а дрібним номіналом не чіпав. В іншій кімнаті ОСОБА_3 виявив дерев`яну скриньку з прикрасами та взяв звідти золоті каблучку, хрестик та ланцюжок, які того ж дня заклав у ломбарді

в м. Луцьку. Після виявлення потерпілим крадіжки, обвинувачений повернув ОСОБА_5 гроші в сумі 10000 грн., викупив у ломбарді каблучку і хрестика та віддав їх поліцейським. Зазначив, що в будинку потерпілого перебував від 5 до 10 хв., після чого замкнув вхідні двері на замок, ключ поклав на те ж місце і покинув територію домоволодіння. На вчинення крадіжки його підштовхнула нестача грошей. Просив суд не досліджувати докази в справі, оскільки фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що покладені в основу обвинувачення, є дійсними і він їх не оспорює. Щиро розкаювався в вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні давав показання про те, що дійсно в першій половні дня 9 квітня 2024 року в його будинку нікого не було, оскільки він перебував на роботі, дружина в лікарні, а діти в школі. Наступного ранку, повернувшись додому, ОСОБА_5 виявив зникнення зі скриньок ювелірних виробів та грошових коштів і повідомив про це у поліцію. Підтверджував повернення йому обвинуваченим грошових коштів в розмірі 10000 грн. При призначенні обвинуваченому покарання покладався на суд.

З урахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим і потерпілим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд, на підставі

ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи інкримінованої ОСОБА_3 крадіжки стосовно дати, часу, місця, способу вчинення обвинуваченими викрадення, мети, предметів крадіжки та їх вартості, так як ці обставини учасниками судового провадження не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. Судом роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати визнані фактичні обставини у апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого, дані у суді є послідовними, співвідносяться із фактичними обставинами справи, тому, суд визнає їх достовірними в частині встановлених фактичних обставин обвинувачення.

Отже, заслухавши і проаналізувавши показання обвинуваченого, потерпілого, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у житло, вчиненої в умовах воєнного стану злочину, відповідальність за який передбачено ч. 4 ст. 185 КК.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення за характером посягає на власність, за ступенем суспільної небезпечності є тяжким корисливим злочином з умисною формою вини, а також враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 є особою молодого віку, студент Луцького національного технічного університету, непрацевлаштований, неодружений, раніше несудимий, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, усвідомлює свою провину та щиро розкаюється в скоєному.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно із досудовою доповіддю Луцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 21 червня 2024 року орган пробації зазначає про середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим і вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , досудової доповіді, свідчать про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і дає можливість суду призначити покарання у межах санкції статті інкримінованого йому злочину на рівні мінімальної межі покарання, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт, який накладений під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 квітня 2024 року, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК необхідно скасувати.

Питання про речові докази у справі необхідно вирішити відповідно до ч. 9

ст. 100 КПК.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК підтверджені документально витрати в сумі 3029,12 грн. на залучення експерта у даному кримінальному провадженні слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368, 374 КПК, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статей 75, 76 КК обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком та покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3029 (трьох тисяч двадцяти дев`яти) гривень 12 (дванадцяти) копійок.

Арешт, який накладений під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 квітня 2024 року в справі

№ 158/1177/24 (провадження № 1-кс/0158/515/24) скасувати.

Речові докази: каблучку з камінням 585 проби золота вагою 3,87 г., хрестик

585 проби золота вагою 2,58 г. повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1