Єдиний унікальний номер 205/2142/24
1-кс/205/543/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 205/2142/24

Провадження № 1-кс/205/543/24

09 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у задоволенні клопотання від 04.04.2024 року по кримінальному провадженні № 0000074 від 11.08.2022 року,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся потерпілий ОСОБА_3 зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04.04.2024 року про відмову у задоволенні клопотання, щодо перекваліфікації кримінального провадження №0000074 від 11.08.2022 р. з ч.1.ст.125 КК України на ч.1 ст.296 КК України.

В обгрунування скарги заявник зазначив, що 11.08.2022року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне провадження №0000074, зареєстроване за його заявою про вчинення відносно нього злочину, який полягає у нанесені йому тілесних ушкоджень 19.07.2022року невстановленими особами, приблизно о 14.00год поблизу будинку АДРЕСА_1 . Попередня кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України. Потерпілий вказує, що неоднаразово звертав увагу дізнавача, що дії осіб, які скоїли відносно нього кримінальне правопорушення необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України, а не за ч.1 ст.125 КК України. 02 квітня 2024року ,потерпілий звернувся до дізнавача СД ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , в провадженні якої перебуває вказане кримінальне провадження, з письмовим клопотанням щодо перекваліфікації у кримінальному провадженні. 04 квітня 2024року дізнавач ОСОБА_4 надала потерпілому постанову про відмову у задоволенні клопотання про перекваліфікацію у кримінальному провадженні. Потерпілий ОСОБА_3 , вважає, що дізнавач необгрунтовано відмовила йому у задоволенні клопотання, просив скасувати постанову дізнавача ОСОБА_4 від 04 .04.2024року у кримінальному провадженні № 0000074 від 11.08.2022 року.

Заявник ОСОБА_3 доводи скарги підтримав, просив її задовольнити, просив розглянути скаргу без його участі.

Дізнавач та прокурор, належним чином повідомлені про час і дату судового засідання, до суду не з`явились у судове засідання, заяв та клопотань не надавали.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані матеріали до неї вважає, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає , виходячи з наступного.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя це зокрема, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 303 КПК України встановлений чіткий перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора на досудовому провадженні, які можуть бути оскаржені.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно п.4 ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

В судовому засіданні встановлено, що 11.08.2022року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 внесені відомості за заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення ,яка надійшла від ОСОБА_3 19.07.2022року про те, що 19.07.2022року приблизно о 14.00год,невстановленими особами, поблизу будинку АДРЕСА_1 , останньому було нанесено тілесні ушкодження, згідно висновку спеціаліста №1782 від 20.07.23022 судово-медичного експерта КЗ «Дніпропетровське обласне СМЕ`ДОР» ОСОБА_5 , ступінь тяжкості легкі тілесні ушкодження. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.125 ч.1 КК України.

02.04.2024р. потерпілий звернувся до дізнавача з письмовим клопотанням , в якому просив здійснити перекваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні ЄРДР№0000074 з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.296 КК України.

Постановою дізнавача від 04.04.2024р. - ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні клопотання про перекваліфікацію у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що фактично скарга ОСОБА_3 стосується його незгоди з процесуальними діями дізнавача, який, на його думку, не вірно вказав правову кваліфікацію кримінального правопорушення за його заявою.

Згідно ст.40-1 КПК України дізнавач при здійснені дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно із ч.4 ст. 40-1 КПК України - дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Окрім КПК, нормативні засади, пов`язані із вчиненням дізнавачем процесуальних дії, регламентовані Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затверджених наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020р. , та яким повинен керуватися в своїй діяльності дізнавач.

Визначення кваліфікації ознак злочину входить до компетенції дізнавача, вона може змінюватися протягом всього ходу досудового розслідування, а особа, яка вважає, що відносно неї скоєно кримінальне правопорушення, може наводити обставини скоєного і не наділена повноваженнями давати правову кваліфікацію злочину, таким чином вимоги ОСОБА_3 , зазначені в його скарзі, не обґрунтовані на законі.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене слідчий суддя, вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись . п.1.ч.1. ст. 303, ст.ст. 306 - 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у задоволенні клопотання від 04.04.2024 року по кримінальному провадженні № 0000074 від 11.08.2022 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14.05.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1