Провадження № 1-кс/127/4450/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000009 внесеного до ЄРДР 24.03.2021, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 24.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що наказом т.в.о. Голови Державного агентства лісових ресурсів України від 03.08.2016 №346-к продовжено термін дії контракту, укладеного з ОСОБА_4 по 17.09.2020.

У подальшому, згідно контракту з керівником державного підприємства «Могилів-Подільське лісове господарство» від 11.09.2020 ОСОБА_5 прийнято на посаду директора ДП «Могилів -Подільське лісове господарство».

Відповідно до контракту керівник зобов`язується: дотримуватись вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів щодо використання та реалізації лісопродукції.

Таким чином, виконуючи обов`язки директора лісгоспу ОСОБА_5 являючись службовою особою, яка уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, перевищив свої службові повноваження внаслідок чого завдано тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів та громадським інтересам за наступних обставин.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 12 від 04.01.2018 затверджено статут Державного підприємства «Могилів-Подільське лісове господарство» (далі ДП «Могилів-Подільське ЛГ») у новій редакції, відповідно до п.1.1 якого зазначено, що діяльність ДП «Могилів-Подільське ЛГ» координується Вінницьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 393 від 12.11.2012 затверджено положення про Вінницьке обласне управління лісового та мисливського господарства.

Згідно п. п. 4.3 та 4.7 положення управління здійснює державний контроль за додержанням норм, правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства та координує діяльність підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Держлісагенства України.

Пунктом 4.12 положення передбачено, що управління забезпечує організацію лісовпорядних та мисливсько порядних робіт, розроблення та реалізацію проектів організації та розвитку лісового та мисливського господарства.

Відповідно п. п. 4.30, 4.53 положення визначено, що управління затверджує матеріали лісовпорядкування та приймає рішення про анулювання лісорубного або лісового квитка.

Статтею 89 Лісового кодексу України (надалі Кодекс) визначено, що охорону і захист лісів на території України здійснює державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління.

Відповідно до статті 90 Кодексу, основними завданнями державної лісової охорони є здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу.

Згідно «Положення про державну лісову охорону», (надалі Положення) затвердженого постановою КМУ № 976 від 16.09.2009, начальник відділу лісового господарства відноситься до посадових осіб державної лісової охорони, яка відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», має статус правоохоронного органу.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основними завданнями державної лісової охорони є здійснення державного контролю за додержанням вимог лісового та мисливського законодавства, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства.

Статтею 43 Кодексу визначено, що розрахункова лісосіка - щорічна науково обґрунтована норма заготівлі деревини в порядку рубок головного користування, яка затверджується для кожного власника, постійного користувача лісів окремо за групами порід, виходячи з принципів безперервності та не виснажливості використання лісових ресурсів.

Розрахункова лісосіка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Згідно із статтею 45 Кодексу, лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Пунктом 6 частини 1 статті 46 Кодексу передбачено, що лісовпорядкування передбачає обчислення розрахункової лісосіки, обсягів використання інших видів лісових ресурсів.

Відповідно до статті 48 Кодексу, у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування.

Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.

У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об`єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Затвердженні матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Як встановлено, наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 22.11.2012 № 602 затверджено розрахункову лісосіку для постійних лісокористувачів (власників лісів) Вінницької області, в тому числі по ДП «Могилів-Подільськке ЛГ» з метою визначення норм заготівлі деревини в порядку рубок головного користування, обчислених за результатами базового лісовпорядкування, які розроблено Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням.

Законом України «Про оцінку впливу на довкілля» 2059-VIII від 23.05.2017, що набрав чинності 18.06.2017 та введений в дію з 18.12.2017 (далі - Закон), встановлюються правові та організаційні засади процедури здійснення оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону, здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Підпунктом 21 пункту 2 статті 3 Закону передбачено, що перша категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, включає усі суцільні та поступові рубки головного користування та суцільні санітарні рубки на площі понад 1 гектар, суцільні санітарні рубки на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Так, згідно статті 9 вказаного Закону, уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, уповноважений центральний орган, видає висновок з оцінки впливу на довкілля, яким виходячи з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема, величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (у тому числі - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний впливи), передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення впливу на довкілля, визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження.

Висновок з оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для виконання. Екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у частині п`ятій цієї статті, є обов`язковими. Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності.

Таким чином, проведення усіх суцільних та поступових рубок головного користування та суцільних санітарних рубок на площі понад 1 гектар, усіх суцільних санітарних рубок на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, які включені до першої категорії видів планової діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля, підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Враховуючи вище вказані норми, рішеннями про провадження планової діяльності в галузі лісового господарства є затвердження матеріалів лісовпорядкування або розрахункової лісосіки.

Під час лісогосподарської діяльності, ДП «Могилів-Подільське ЛГ» замовило в ВО «Укрдержліспроект» розробку матеріалів безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДП «Могилів-Подільськке ЛГ» Вінницької області за 2019 рік.

Так, матеріали безперервного лісовпорядкування по ДП «Могилів-Подільське ЛГ» за 2019 рік погоджені листом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (Міндовкілля) від 02.07.2021 №25/2-22/13741-21, що адресований до Вінницького обласного управління лісового та мисливського господарства (тобто після вступу Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» 17.12.2017року).

Так, до матеріалів безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДП «Могилів-Подільськке ЛГ» Вінницької області за 2020 рік в фонд рубок головного користування було включено лісові насадження на землях лісового фонду, а саме по Мурованокуриловецькому лісництві ДП «Могилів Подільське лісове господарство» у кварталі 80, виділі 8,1 площею 1,2 гектара, кварталі 6, виділі 21,2 площею 1,5 гектара, Івашковецькому лісництві ДП «Могилів Подільське лісове господарство» кварталі 59, виділі 7, площею 3,4 гектара, Джуринському лісництві ДП «Могилів Подільське лісове господарство» у кварталі 72, виділі 1.1, площею 4,3 гектара, Джуринському лісництві ДП «Могилів Подільське лісове господарство» у кварталі 60, виділі 32, площею 2,5 гектара, Котюжанському лісництві ДП «Могилів Подільське лісове господарство» у кварталі 22, виділі 6.2, площею 3,1 гектара, Мурованокуриловецькому лісництві ДП «Могилів Подільське лісове господарство» у кварталі 82, виділі 5,2 площею 2,0 гектара, у кварталі 4, виділі 10,2 площею 2,9 гектара, які були відсутні в відомості запроектованих заходів в 2012 році та на підставі якої обчислено розрахункову лісосіку для постійних лісокористувачів (власників лісів) Вінницької області.

В подальшому вищезазначені лісові насадження було включено в фонд рубок головного користування до матеріалів безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДП «Могилів-Подільське ЛГ» Вінницької області за 2020 роки.

Досудовим розслідування встановлено, що ДП «Могилів-Подільське ЛГ» висновок з оцінки впливу на довкілля на зазначені матеріали лісовпорядкування уповноваженим органом не видавався.

Згідно п. 132 додатку до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», спеціальний дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубний квиток, ордер, лісовий квиток) віднесено до документів дозвільного характеру.

Пунктом 1 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року №761 (далі Порядок), передбачено що цей порядок визначає умови та механізм видачі лісорубного або лісового квитка як спеціального дозволу на використання лісових ресурсів.

Лісорубний або лісовий квиток є основним документом на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів, ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягаю збереженню, ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів (п.2 Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку зазначено, що лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Згідно пункту 4 Порядку передбачено, що для видачі лісорубного квитка власник лісів або постійний лісокористувач подає такі документи: заявку на використання лісових ресурсів під час проведення рубок головного користування, відомість чергової лісосіки, польову перелікову відомість, переліково-оцінювальну відомість, карту технологічного процесу розробки лісосіки та план лісосіки.

У подальшому, зазначені лісосіки було включено у відомість чергової лісосіки головного користування на 2020 рік по ДП «Могилів-Подільське ЛГ».

У подальшому, з метою проведення незаконних рубок дерев, ОСОБА_4 перевищуючи службові повноваження, достовірно знаючи про те, що висновок з оцінки впливу на довкілля, який є обов`язковим для планової діяльності не видавався на матеріали безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДП «Могилів-Подільське ЛГ» Вінницької області за 2016-2020 роки, 01.10.2020 року перебуваючи в Центрі адміністративних послуг «Прозорий офіс» Вінницької міської ради за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 59 подав до Центру адміністративних послуг «Прозорий офіс» Вінницької міської ради заяву з відповідними документами, які були виготовлені підлеглими йому працівниками, щодо видачі спеціального дозволу лісорубного квитка на проведення суцільної рубки головного користування на території Мурованокуриловецького лісництва ДП «Могилів Подільське лісове господарство» у кварталі 80, виділі 8,1 площею 1,2 гектара, кварталі 6, виділі 21,2 площею 1,5 гектара.

Цього ж дня, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність оцінки впливу на довкілля, продовжуючи свої протиправні дії, передав вказану заяву з додатками для розгляду першому заступнику начальника Вінницького ОУЛМГ ОСОБА_6 , безпосередньо до повноважень якого входить затвердження та видача лісорубних квитків на рубки головного користування та який 01.10.2020 перебуваючи на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 видав лісорубний квиток серії НОМЕР_1 на проведення суцільних рубок головного користування на території Мурованокуриловецького лісництва ДП «Могилів Подільське лісове господарство» у кварталі 80, виділі 8,1 площею 1,2 гектара, кварталі 6, виділі 21,2 площею 1,5 гектара, які не були запроектовані у відомості запроектованих заходів під час проведення базового лісовпорядкування у 2012 році.

При цьому як підставу для видачі лісорубного квитка серії НОМЕР_1 зазначено - наказ Міністерства екології та природних ресурсів від 22.11.2012 № 602, яким затверджено розрахункову лісосіку для постійних лісокористувачів (власників лісів) Вінницької області по ДП «Могилів-Подільське ЛГ».

У подальшому, 12.10.2020 ОСОБА_4 після отримання лісорубного квитка продовжуючи вчиняти дії спрямовані на проведення незаконних рубок у кварталі 80, виділі 8,1 площею 1,2 гектара, кварталі 6, виділі 21,2 площею 1,5 гектара укладено договір про надання лісозаготівельних послуг з ФОП ОСОБА_7 на виконання якого здійснено рубки головного користування.

У подальшому, вказаний факт здійснення незаконних рубок 999 дерев різних порід та діаметрів виявлено Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області під час проведення заходу державного нагляду щодо дотримання ДП «Могилів-Подільське ЛГ» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та відображено в довідці.

Досудовим розслідуванням встановлено, що розмір шкоди, заподіяної лісовому господарству внаслідок проведення незаконної рубки 999 дерев різних порід та діаметрів у тому числі, у кварталі 80, виділі 8,1 площею 1,2 гектара, кварталі 6, виділі 21,2 площею 1,5 гектара на території Мурованокуриловецького лісництва ДП «Могилів-Подільське ЛГ» становить 7 106 629, 03 грн. (сім мільйонів сто шість тисяч шістсот двадцять дев`ять гривень 03 копійки).

Враховуючи вище вказане, діями ОСОБА_4 заподіяно шкоду на загальну суму 7 106 629, 03 грн., що з урахуванням примітки до ст. 364 КК України, положень статті 169.1 Податкового кодексу України і Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», якими визначено застосування розміру податкової соціальної пільги для кваліфікації діянь як злочинів, є тяжкими наслідками, оскільки у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Разом з тим, згідно висновку експерта №748/23-28 від 22.05.2023, внаслідок антропогенної діяльності, а саме: незаконної порубки дерев різних порід та діаметрів, за дозволом виданим із порушенням чинного законодавства на території ДП «Могилів-Подільського лісового господарства», досліджувані насадження локально знизили своє захисне призначення (незалежно від категорії поділу лісів) та екологічні властивості. Тому вважається, що внаслідок таких дій завдано екологічну шкоду довкіллю на локальному рівні, окрім цього ця шкода полягає у неможливості відтворення породного складу цієї ділянки лісу, що призведе до локального погіршення екологічного стану біорізноманіття, повноти насаджень та втраті деяких важливих екологічних функцій, які виконували незаконно зрубані дерева на місці досліджуваної події. Тобто з екологічної точки зору, екосистема насаджень (довкілля), де було зрубані дерева, зазнала негативних антропогенних змін (порушень екологічного балансу) і не може бути відновлена до першопочаткового стану в повній мірі, або протягом тривалого періоду.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Так, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

З урахуванням викладеного виникла необхідність накласти арешт на майно належне підозрюваному з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності ОСОБА_4 перебуває земельна ділянка із кадастровим номером :05:000:0230, площею 3, 7103 га за адресою: Вінницька обл., Калинівський р-н, с/рада Черепашинецька.

На підставі викладеного, враховуючи, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, керуючись 40, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явилася, завчасно подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що нерухоме майно належить підозрюваному ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню нанесено істотну шкоду, у зв`язку із чим Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області заявлено цивільний позов, тому, з метою унеможливлення подальшого відчуження підозрюваним вказаного майна на час досудового розслідування та судового розгляду, а також з метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000009 внесеного до ЄРДР 24.03.2021, а саме:

земельну ділянку із кадастровим номером :05:000:0230, площею 3, 7103 га за адресою: Вінницька обл., Калинівський р-н, с/рада Черепашинецьк із забороною відчуження, розпоряджання майном.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8