Справа № 442/3101/24
Провадження № 1-кп/442/198/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в місті Дрогобичі у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000066 від 29.03.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Унятичі Дрогобицького району Львівської області, українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід 1 групи, пенсіонерка, адвокатом не є , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення ( проступку), передбаченого частиною 2 сатті 125 КК України,-

встановив:

Судом встановлені наступні фактичні обставини кримінального правопорушення, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 , 28 березня 2024 року близько 18 години 10 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , на грунті тривалих особистих неприязних відносин, вступила у словесну суперечку з ОСОБА_4 , в ході якої вирішила умисно заподіяти їй тілесні ушкодження.

Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншої особи, сточи навпроти потерпілої ОСОБА_4 , тримаючи обома руками дерев`яну палицю, умисно нанесла два удари по лівій тім`яній ділянці, два удари по лобно -скроневій ділянці, один удар в ділянку лоба зліва, один удар в ділянку лоба справа та один удар в ділянку нижньої третини лівого плеча, внаслідок чого заподіяла ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій тім`яній ділянці, синця на передній поверхні нижньої третини лівого плеча, які відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та забійно-рваних ран в лівій лобно - скроневій ділянці, в лівій та правій лобній ділянці, які відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення ( проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального правопорушення у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченою ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 подано заяву, згідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення ( проступку), ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за частиною 2 статті 125 України, оскільки вона умисно заподіяла легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_4 .

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку,

Також суд враховує те, що обвинувачена усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Враховуючи характеризуючі дані про особу ОСОБА_3 , яка є інвалідом 1 групи, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді штрафу. На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд дійшов висновку, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат не має.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення ( проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 - неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Вирок суду привести до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання законної сили або звернення його до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1