Справа № 950/837/24
Номер провадження 1-кп/950/134/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000125 від 09.12.2012 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кременчук, Полтавської області, не одруженого, освіта вища, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за ч. 3 ст. 185 КК України;

сторони кримінального провадження, присутні у судовому засіданні: прокурор - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_3 , захисник підозрюваного адвокат - ОСОБА_5 , потерпіла - ОСОБА_6 ;

В С Т А Н О В И В:

До Лебединського районного суду Сумської області, надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000125 від 09.12.2012, за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що що 01.05.2006 близько 02 години, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в м. Лебедин Сумської області. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел направлений на викрадення чужого майна з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на АДРЕСА_2 . Відразу ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою особою, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до приміщення вказаного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, за відсутності сторонніх осіб викрав товар, а саме: автомагнітоли, телевізори та мобільні телефони загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №1367 від 19.09.2006 - 32118 гривень. Викрадене майно ОСОБА_3 разом з невстановленою особою винесли з приміщення вказаного магазину та розпорядилися на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями власнику магазину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальної шкоди на вказану суму.

Під час скоєння, за вищезазначених обставин близько 02 год. 01.05.2006 проникнення до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на АДРЕСА_2 та викрадення за попередньою змовою з невстановленою особою чужого, належного потерпілій ОСОБА_6 майна, а саме автомагнітол, телевізорів та мобільних телефонів загальною вартістю 32118,00 гривень, ОСОБА_3 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння власнику майна - ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 32118,00 грн. та бажав настання таких наслідків, тобто діяв з прямим умислом, і тим самим підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

04.05.2006 слідчим відділенням Лебединського МРВ УМВС України в Сумській області порушено кримінальну справу № 06110103 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

14.11.2006 слідчим слідчого відділу Лебединського міськрайвідділу УМВС України в Сумській області порушено кримінальну справу №06110103 відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

15.11.2006 органом досудового розслідування винесена постанова про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та винесено постанову про оголошення його розшуку та зупинення досудового слідства.

У зв`язку із вступом нового КПК в силу, 09.12.2012 відомості по кримінальній справі № 06110103 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

15.01.2013 в місті Успіталет-да-Любрагат (провінція Барселона , Іспанія) затримано громадянина України ОСОБА_3 на підставі міжнародного ордеру на арешт, виданого Лебединським районним судом Сумської області.

15.01.2013 до Укрбюро Інтерполу надійшло повідомлення про затримання ОСОБА_3 правоохоронними органами Королівства Іспанія.

28.01.2013 ОСОБА_3 звільнено з-під варти по цій справі.

17.12.2013 Третім відділом Національної судової колегії з кримінальних справ Королівства Іспанія винесено постанову про відмову в задоволенні запиту про видачу ОСОБА_3 , підготовленого судовими органами України, з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та про відміну додаткових запобіжних заходів, передбачених постановою слідчого від 28.01.2013. При цьому, судом констатовано про закінчення 5-річного строку притягнення до кримінальної відповідальності за КК Іспанії за вчинення указаного злочину.

14.11.2016 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та підозра вручена його матері ОСОБА_8 .

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Кременчук, Полтавської області, не одружений, освіта середня-спеціальна, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_3 повністю обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 01.05.2006 у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на АДРЕСА_2 , з приміщення якого було викрадено товарно-матеріальні цінності на загальну суму 32118 грн.;

-матеріалами проведеної у ході досудового розслідування судової товарознавчої експертизи № 1367 від 19.09.2006, відповідно до якого встановлено ринкову вартість майна викраденого із приміщення зазначеного магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» у сумі 32118 грн.;

-протоколом добровільної видачі від 14.06.2006 та протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_9 , який видав мобільний телефон «NOKIA-2650», викрадений з приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» разом з іншими електронними виробами. При цьому під час допиту ОСОБА_9 вказав, що даний телефон він придбав 05.05.2006 у ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_1 , і працює на шино монтажі. Крім того, ОСОБА_9 вказав, що ОСОБА_3 пропонував йому придбати ще й автомагнітоли;

-протоколом добровільної видачі від 14.06.2006 та протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_10 , який видав мобільний телефон «SONY ERECSON K700I», викрадений з приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» разом з іншими електронними виробами. При цьому під час допиту ОСОБА_10 також надав покази, що даний телефон він придбав 05.05.2006 у ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_3 і працює на шино монтажі. Крім того, ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_3 також пропонував йому придбати і автомагнітоли;

-протоколом огляду місця події від 19.06.2006, під час якого у ОСОБА_3 було вилучено мобільний телефон «LG 8120»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який надав покази, що ОСОБА_3 28.04.2006 заходив до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який надав покази, що 29.04.2006 він, за проханням ОСОБА_3 , ходив разом з останнім до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», щоб подивитися на мобільні телефони;

-протоколом обшуку від 17.07.2006, під час якого за місцем проживання ОСОБА_3 було вилучено мобільний телефон «NOKIA-1100» та гарантійний талон до нього;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який надав покази, що у нього є знайомий ОСОБА_3 , який приблизно 22.04.2006 запропонував йому поїхати у АДРЕСА_2 скоїти крадіжку мобільних телефонів та апаратури у його знайомого, але ОСОБА_13 відмовився від пропозиції ОСОБА_3 . Згодом, 01.05.2006 ОСОБА_3 знову зустрівся з ОСОБА_13 і у ході розмови попрохав його відкрити свій гараж, щоб положити якісь речі. ОСОБА_13 попрохав у ОСОБА_3 гроші, які йому той був винен і ОСОБА_3 дав ОСОБА_13 2 мобільних телефони «MOTOROLA E-1000» та «NOKIA». У подальшому ОСОБА_13 віддав ключі від свого гаража ОСОБА_3 і той відвіз ОСОБА_13 додому. Наступного дня ОСОБА_13 знову зустрівся із ОСОБА_3 та поїхав з ним до свого гаража, у якому побачив картонні коробки, у яких знаходилися телевізор, аудіо- та відео-апаратура, авто магнітоли різних моделей. ОСОБА_13 зрозумів, що ОСОБА_3 вказані речі викрав у м. Лебедин. Через 5 днів ОСОБА_3 всі речі з гаражу кудись вивіз;

-протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_13 , який підтвердив в присутності понятих покази, які давав під час допиту в якості свідка.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на суму 32118 грн., яка відшкодована в повному обсязі.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, що являється тяжким злочином, так як максимальне покарання за вчинення такого злочину є позбавлення волі на строк до 6 років

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття справи на підставі ст. 49 КК України в зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав, просив звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений в судовому засіданні клопотання прокурора підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності з наведених вище підстав.

Потерпіла в судовому засіданні проти клопотання прокурора не заперечила, про що, додатково надала суду письмову заяву, якою підтвердила згоду на звільнення ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, чинній на час скоєння кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 ) встановлено строки давності у зв`язку із закінченням яких особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Протиправне діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 , згідно зі ст. 12 КК України (в редакції, чинній на час скоєння такого діяння), класифікується як тяжкий злочин, так як максимальне покарання за вчинення такого злочину є позбавлення волі на строк до 6 років.

Таким чином, враховуючи те, що з дня скоєння кримінального правопорушення, минув строк давності, встановлений законом, в межах якого особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги, що перебіг давності у даному кримінальному провадженні не зупинявся та не переривався, суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. за ч. 3 ст. 185 КК України;

При цьому суд зазначає, що згідно зі статтями 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Також, вищезазначене узгоджується з позицією викладеною в постанові касаційного кримінального суду Верховного суду від 02.03.2023 року по справі №382/1118/21.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на те, що обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження щодо них підлягає закриттю.

Також, суд враховує та, що кримінальним правопорушенням, яке вчинив ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на суму 32118 грн., яка відшкодована в повному обсязі, не позбавляє можливості потерпілу сторону звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства, що узгоджується з висновками Верховного Суд, викладеними у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Запобіжний захід у справі, відповідно до вимог КПК України від 13.04.2012 року, не обирався.

Керуючись: ст.ст. 12, 44, 49 КК України ст.ст. 284-286, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000125 від 09.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № № 0000125 від 09.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України закрити у зв`язку зі звільненням підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід у справі відповідно до вимог КПК України від 13.04.2012 року не обирався.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції в семиденний строк з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1