Номер провадження № 1-кп/756/904/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в скл аді:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 06.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001197, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голосків, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (хостел), раніше судимого:

- 31.10.2019 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, 70 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- 18.02.2020 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці;

- 10.11.2020 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч 3 ст. 185 ч.4 ст. 70 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;

- 21.12.2020 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці;

- 12.12.2023 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.71 КК України - до покарання виді позбавлення волі строком на 5 років,

- 12.02.2024 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч 4 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць,

за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 04.03.2023 року, в період часу о 11:00 год. до 12: 15 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , побачив автомобіль марки «Hyundai Getz», д.н.з НОМЕР_1 , маючи умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повтрно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану та реалізуючи його, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, відкрив не зачинені пасажирські двері вищевказаного автомобіля та проник у салон даного автомобіля, де взяв з пасажирського сидіння майно, належне ОСОБА_7 , а саме: електробритву марки «PHILIPS Shaver», синьо-чорного кольору, вартістю 1500 грн. 00 коп., PowerBank на 30000 ампер, чорного кольору, вартістю 2000 грн. 00 коп., мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-M105G/DS» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 1400 грн. 00 коп.. Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 4 900 грн. 00 коп.

Крім того, 26.06.2023 року, в період часу з 21:00 по 22:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , побачив автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_4 , маючи умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повтроно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану та реалізуючи його, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою невстановленого у ході досудового розслідування інструмента, відкрив замок двері вищевказаного автомобіля, проник у салон, звідки заволодів магнітолою «Кенвуд» марки «JVC KD-R449» чорного кольору, належну ОСОБА_8 , вартістю 850 грн. 00 коп. Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 850 грн. 00 коп.

Крім того, 25.07.2023 року приблизно в 15:40 год., ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , побачив автомобіль марки «Volkswagen T5», д.н.з НОМЕР_5 , маючи умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повтрно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану та реалізуючи його, певнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу відкрив не зачинені двері з вищевказаного автомобіля та проник у салон, де дістав з сумки майно, належне ОСОБА_9 , а саме: «Ipad Pro» , с.н. НОМЕР_6 , сірого кольору, вартістю 6 700 грн. 00 коп. Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 6 700 грн. 00 коп.

Отже, ОСОБА_6 учинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану.

Крім того, 15.08.2023 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщення басейну для дітей «Aqaukids», що за адресою: АДРЕСА_6 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та реалізуючи його, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, проник через незачинені двері у приміщення роздягальні, де побачив сумку, яка належить ОСОБА_10 , з якої взяв наступне майно: грошові кошти у сумі 2100 грн. 00 коп., сережки срібні, які для потерпілої не представляють матеріальної цінності, мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 10 Pro» sn: НОМЕР_7 , іmei1: НОМЕР_8 , іmei2: НОМЕР_9 , вартістю 7389 грн. 00 коп., яке поклав до власного рюкзаку. Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 9489 грн. 00 коп.

Отже, ОСОБА_6 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочинів, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує. У вчиненому кається, просить суворо не карати, вчиняв через брак коштів та роботи.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані ОСОБА_6 злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, вчинено останнім, кваліфікацію органом досудового розслідування здійснено правильно, яку доведено в судовому засіданні наданими суду доказами, а тому просить суд визнати ОСОБА_6 винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі строком на 5 років. Оскільки ОСОБА_6 було засуджено вироком Києво-Святошинського районного суду Київської від 12.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

Потерпілі в судове засідання не зявились, подали заяви про можливість проведення судового розгляду за їх відсутності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, а також таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України.

Суд також ураховує надані показання обвинуваченим, які ніким не ставились під сумів, що у вчиненому злочині кається.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочинів, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до тяжких, відповідно до ст. 12 КК України, їх вид, суспільну небезпечність, а отже покарання слід призначити у виді позбавлення волі за ч. 4 ст.185 КК України.

При дослідженні особистості обвинуваченого, відповідно до положень ст. 50 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто при призначенні покарання у виді позбавлення волі, а отже підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 75 КК України, тобто зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням - судом не встановлено як і підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України.

Крім того, слід урахувати, що ОСОБА_6 було засуджено вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Як убачається з наведеного вироку, злочини за даним вироком ОСОБА_6 учинив до постановлення вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2024, а отже покарання слід призначити в порядку ч. 4 ст. 70 КК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 вже відбуває з 30.08.2023 покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2024, відповідно до речення другого ч. 4 ст. 70 КК України, слід зарахувати відбуте ОСОБА_6 покарання за вказаним вироком, у якості відбутого покарання за новим вироком, а саме з 30.08.2023 і до дня набуття новим вироком законної сили.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення волі хоча і є винятковим, але застосовується щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та щодо останнього набув законної сили вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2024, за яким ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі. Указані обставини свідчать, що наразі підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набуття вироком законної сили - відсутні.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №5924/23 від 24.11.2023 у сумі 300 грн. 00 коп., №5926/23 від 24.11.2023 у сумі 260 грн. 00 коп., №5928/23 від 24.11.2023 у сумі 260 грн. 00 коп., на проведення дактилоскопічної еспертизи №СЕ-19/111-23/49589-Д від 18.09.2023 у сумі 956 грн. 00 коп., №СЕ-19/111-23/46562-Д від 05.09.2023 у сумі 1912 грн. 00 коп., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Питання речових доказів підлягає вирішенню, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2024, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, відбуте покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2024, а саме відбуте покарання з 30.08.2023 і до дня набуття цим вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набуття вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати, які складають з витрат на проведення експертизи №5924/23 від 24.11.2023 у сумі 300 грн. 00 коп., №5926/23 від 24.11.2023 у сумі 260 грн. 00 коп., №5928/23 від 24.11.2023 у сумі 260 грн. 00 коп., на проведення дактилоскопічної еспертизи №СЕ-19/111-23/49589-Д від 18.09.2023 у сумі 956 грн. 00 коп., №СЕ-19/111-23/46562-Д від 05.09.2023 у сумі 1912 грн. 00 коп., стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази - DVD-R диск із записом подій, що мали місце 16.08.2023 за адресою: АДРЕСА_7 , у приміщенні ломбарду «Скарбничка»; - DVD-R диск із записом подій, що мали місце 15.08.2023 за адресою: АДРЕСА_6 , у приміщенні ломбарду «Aquakids» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1