Справа № 539/4538/23
Провадження № 1-кп/539/77/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024

місто Лубни Полтавської області

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000223 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лохвиця Полтавської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; громадянина України, освіта середня, одружений, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей; офіційно не працює, засуджений:

1) 21.06.2023 Роменським міськрайонним судом Сумської області за частиною першою статті 190, частиною другою статті 190 КК України, із застосуванням частини першої статті 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 тис грн;

2) 16.01.2024 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за частиною другою статті 190 КК України до двох років обмеження волі, згідно статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, та

ухвалив в нарадчій кімнаті цей вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

1.Епізод 1

1.1.20.07.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, під приводом зобов`язань з надання послуг перевезення, заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 1800 гривень, які остання перерахувала на банківську картку АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 , що перебувала у ОСОБА_4 в користуванні.

1.2.Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у сумі 1800 гривень.

1.3.2.4. Форма вини: прямий умисел. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

1.4.Мотив кримінального правопорушення: корисливий.

1.5.Мета кримінального правопорушення: незаконне збагачення.

1.6.Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

2.Епізод 2

2.1.23.07.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, під приводом зобов`язань з надання послуг перевезення, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 2000 гривень, які останній перерахував на банківську картку АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 , що перебувала у ОСОБА_4 в користуванні.

2.2.Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у сумі 2000 гривень.

2.3.2.4. Форма вини: прямий умисел. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

2.4.Мотив кримінального правопорушення: корисливий.

2.5.Мета кримінального правопорушення: незаконне збагачення.

2.6.Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

3.Епізод 3

3.1.26.07.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, під приводом зобов`язань з надання послуг перевезення, заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 1500 гривень, які остання перерахувала на банківську картку АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 , що перебувала у ОСОБА_4 в користуванні.

3.2.Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у сумі 1500 гривень.

3.3.Форма вини: прямий умисел. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

3.4.Мотив кримінального правопорушення: корисливий.

3.5.Мета кримінального правопорушення: незаконне збагачення.

3.6.Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

4.Епізод 4

4.1.26.07.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, під приводом зобов`язань з надання послуг перевезення, заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 2000 гривень, які останній перерахував на банківську картку АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 , що перебувала у ОСОБА_4 в користуванні.

4.2.Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду у сумі 2000 гривень.

4.3.Форма вини: прямий умисел. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

4.4.Мотив кримінального правопорушення: корисливий.

4.5.Мета кримінального правопорушення: незаконне збагачення.

4.6.Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

5.Епізод 5

5.1.03.08.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, під приводом зобов`язань з надання послуг перевезення, заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 2000 гривень, які остання перерахувала на банківську картку АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 , що перебувала у ОСОБА_4 в користуванні.

5.2.Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду у сумі 2000 гривень.

5.3.Форма вини: прямий умисел. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

5.4.Мотив кримінального правопорушення: корисливий.

5.5.Мета кримінального правопорушення: незаконне збагачення.

5.6.Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

6.Епізод 6

6.1.07.08.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, під приводом зобов`язань з надання послуг перевезення, заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 1500 гривень, які остання перерахувала на банківську картку АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 , що перебувала у ОСОБА_4 в користуванні.

6.2.Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду у сумі 1500 гривень.

6.3.Форма вини: прямий умисел. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

6.4.Мотив кримінального правопорушення: корисливий.

6.5.Мета кримінального правопорушення: незаконне збагачення.

6.6.Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

7.Епізод 7

7.1.26.07.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, під приводом зобов`язань з надання послуг перевезення, заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 1500 гривень, які остання перерахувала на банківську картку АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 , що перебувала у ОСОБА_4 в користуванні.

7.2.Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду у сумі 1500 гривень.

7.3.Форма вини: прямий умисел. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

7.4.Мотив кримінального правопорушення: корисливий.

7.5.Мета кримінального правопорушення: незаконне збагачення.

7.6.Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

ІІ. Виклад позицій сторін кримінального провадження

8.В судовому засіданні прокурор вважав недоцільним дослідження всіх зібраних доказів, оскільки обвинувачений визнає вину у вчиненні цього кримінального правопорушення, обставини його вчинення учасниками справи не оспорюються, просив суд допитати обвинуваченого та дослідити документи про особу обвинуваченого.

9.Потерпілі надали заяви, в яких просять провести судовий розгляд за їх відсутності. проти скороченого розгляду справи не заперечували.

10.В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював обставин вчинення цього кримінального правопорушення, розуміє зміст цих обставин, свої процесуальні права. Його позиція є добровільною та істиною та він розуміє, що буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини цього кримінального провадження в апеляційному порядку.

10.1.Обвинувачений просив суд провести спрощений розгляд цієї судової справи та не досліджувати докази.

10.2.В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , надав показання, в яких повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті.

10.3.Обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України.

10.4.Обвинувачений погодився з усіма фактичними обставинами справи, зазначеними в обвинувальному акті.

10.5.В своєму діянні обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаюється, просив суворо не карати.

ІІІ. Процесуальні дії у кримінальному провадженні

11. Суд встановив, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини цього кримінального провадження.

11.1.Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, розуміє всі обставини їх вчинення, не оспорює ці обставини та не заперечує проти розгляду справи в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України.

11.2.Суд з`ясував, що прокурор не заперечує проти розгляду цього кримінального провадження в спрощеному порядку та недоцільності дослідження доказів в цьому кримінальному провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

11.3.Потерпілі не заперечували проти розгляду кримінального провадження в спрощеному порядку.

11.4.В судовому засіданні суд з`ясував, що всі учасники правильно розуміють зміст обставин цього кримінального провадження, їх позиції є істиними та добровільними, вони розуміють, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

12. Суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин цього кримінального провадження, які ніким не оспорюються, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

ІV. Положення закону, якими суд керувався

13. Кримінальний процесуальний кодекс України:

Частина третя та четверта статті 349 - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Частини друга, третя статті 373, зокрема - якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання.

14.Кримінальний кодекс України:

Частина перша статті 70 - при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Частина четверта статті 70 - за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Частина п`ята статті 71 - якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Частина друга статті 190 - шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, - карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

V. Мотиви суду

15. Орган досудового розслідування встановив всі обставини кримінального провадження. Ці обставини викладені у розділі І цього вироку «Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним».

Ці обставини не оспорюються учасниками цього кримінального провадження.

16. Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України.

VI. Мотиви призначення покарання

17.Суд дослідив відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

18. Суд встановив наявність обставин, які пом`якшують покарання за статтею 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання за статтею 67 КК України - суд не встановив.

19. Суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у межах санкції частини другої статті 190 КК України та враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - нетяжкі злочини, кількість епізодів;

- особу винного - постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох дітей, не перебування на обліку у нарколога та психіатра, процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, наявність попередніх судимостей;

- дві обставини, що пом`якшують покарання.

20.Суд врахував позиції:

- прокурора, яку він висловив в судових дебатах, щодо призначення обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів з урахуванням частини першої статті 70 КК України у виді обмеження волі на строк три роки із застосуванням статті 75 КК України;

- обвинуваченого, який просив суд суворо не карати.

21. Суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень покарання, за частиною другою статті 190 КК України у виді обмеження волі та строк три роки.

22.Суд встановив, що данні злочини ОСОБА_4 вчинив до ухвалення вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.01.2024, яким його засуджено за частиною другою статті 190 КК України до двох років обмеження волі. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік.

23.На підставі частини першої, четвертої статті 70 КК України, суд визначає ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.01.2024 року у справі 539/2130/23, більш суворим за цим вироком, у виді трьох років обмеження волі.

24. Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.06.2023, яким ОСОБА_4 засуджений за частиною першою статті 190, частиною другою статті 190 КК України, із застосуванням частини першої статті 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 тис грн - виконувати самостійно.

25.Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення інтенсивного нагляду за його поведінкою під час іспитового строку, тому суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням за статтею 75 КК України та покладає на нього обов`язки за статтею 76 КК України, у разі невиконання яких обвинувачений може бути направлений в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

26. Суд встановлює іспитовий строк тривалістю у один рік.

VI. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

27. В цьому кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.

28.Питання речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

29. На час ухвалення вироку запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання немає.

З цих підстав суд ухвалив:

1.Громадянина України ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лохвиця Полтавської області, визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за частиною другою статті 190 КК України у виді обмеження волі та строк три роки.

2.На підставі частин першої, четвертої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.01.2024 року у справі 539/2130/23, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років обмеження волі.

3.На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

4.Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

5.Початок іспитового строку рахувати з часу проголошення цього вироку.

6.Речові докази:

-банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_1 , яка знаходиться в камері речових доказів, повернути власнику ОСОБА_4 ;

-DVD-R диск із відео з камер спостереження магазину «Аврора», який знаходиться при матеріалах справи - залишити при матеріалах кримінального провадження.

7.За частиною шостою статті 376 КПК України копію цього вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

8. Цей вирок за частиною другою статті 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

9. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10. Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого частиною другою статті 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1 .