Справа № 944/3454/22
Провадження №1-кс/944/160/24
25.03.2024 рокум.Яворів
до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області звернувся ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просить скасувати арешт накладений на належні йому земельні ділянки, які розташовані у с.Гостинцеві Яворіського району із кадастровими номерами:
ОСОБА_3 зазначає, що арешт на земельні ділянки накладено необґрунтовано і такий грубо порушує його право власності. На даний час проведено всі необхідні слідчі дії для встановлення істини по даній справі, проведено огляд земельних ділянок, тому не має необхідності в арешті вищезазначених земельних ділянок. На підставі накладених обмежень він не може в повному обсязі реалізувати своє право власності щодо арештованих земельних ділянок, оскільки арешт накладений вже протягом тривалого часу. Враховуючи вищенаведене, вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, тому просить скасувати арешт.
Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.
Заявник ОСОБА_3 подав до суду клопотання, у якій просив розгляд справи проводити без його участі.
Яворівським РВП ГУ НП у Львівській області явку представника на судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо клопотання, суд не повідомлено.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.
З метою ефективного проведення слідства, припинення та запобігання протиправним діям в подальшому, відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення цивільних позовів та конфіскації майна, збереження речових доказів, які є предметом кримінального правопорушення (земельні ділянки), ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 05.10.2022 накладено арешт у вигляді заборони відчуження та використання, (в тому числі проведення будь-яких робіт) на час проведення досудового розслідування на земельні ділянки, які розташовані у с.Гостинцеве Яворівського району Львівської області із наступними кадастровими номерами:
Заявник зазначає, що станом на день подання клопотання про скасування арешту майна проведено всі необхідні слідчі дії для встановлення істини по даній справі.
Таке обтяження/арешт накладений вже протягом тривалого часу неправомірно порушує права володільця майна на володіння та розпорядження належними йому земельними ділянками.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, які б вказували на відповідність арештованого майна речовим доказам у кримінальному провадженні. Тобто, відсутні докази того, що арештоване майно відповідає, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до положень частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Зважаючи на доводи заявника, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, в тому числі з огляду на тривалість розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час накладення арешту на майно перешкоджає законному праву власника користуватися своїм майном, а також, слід зазначити, що в межах даного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру .
Беручи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити та скасувати арешт земельних ділянок у вигляді заборони відчуження та використання, (в тому числі проведення будь-яких робіт).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174,303,305-307,309 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1