Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2134/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про часткове скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання ОСОБА_5 про часткове скасування арешту на майно. У вказаному клопотанні ОСОБА_5 просить частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 07.09.2023 року по справі №287/2134/23 на міні-трактор та саморобний причіп, а також зобов`язати відділення поліції №2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області передати міні-трактор та причіп його законному володільцю ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.

На обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ відділення поліції №2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000193 від 01.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 07.09.2023 року по справі №287/2134/23 накладено арешт на міні-трактор з причепом володільцем якого є ОСОБА_5 , а також позбавлено володільця прав на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом. Проте, на переконання ОСОБА_5 , з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна на яке було накладено арешт існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Крім цього, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту майна. Міні-трактор перебуває у законному володінні та розпорядженні ОСОБА_5 , даний транспортний засіб є єдиним джерелом для прожиття та утримання родини. При цьому, ОСОБА_5 не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. Також, ОСОБА_5 зазначив, що на території відділення поліції №2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відсутній спеціальний майданчик для зберігання речових доказів, що може призвести до знищення чи пошкодження міні-трактора.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні проти вимог клопотання заперечив та просить відмовити у його задоволенні. Зокрема, вказав про те, що з поданого клопотання не можливо встановити процесуального статусу особи, яка звернулася до слідчого судді з даним клопотанням, оскільки будь-які документи, які підтверджують право власності чи володіння ОСОБА_5 міні-трактором з причепом у матеріалах клопотання відсутні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вимог клопотання заперечив та просить відмовити у його задоволенні у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Заявник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Слідчий суддя, ознайомившись з документами та матеріалами клопотання, які надані до суду, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8, 9 КПК України до основних із засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

При цьому, з аналізу ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; обґрунтування необхідності скасування арешту. Також, до клопотання мають бути додані оригінали або належним чином завірені копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, до клопотання не додано доказів, що підтверджують право власності (володіння) ОСОБА_5 на арештоване майно (документи, докази того, що майно було вилучено у цієї особи, тощо). Додані ОСОБА_5 копія накладної №003 від 28.09.2020 року та копія довідки, виданої старостою Біловізького старостинського округу Рокитнівської селищної ради від 19.09.2023 року №542 не є правовстановлюючими документами, що підтверджують право власності (володіння) на транспортний засіб в розумінні діючого законодавства.

Слід також зазначити, що розгляду питання про скасування арешту майна має передувати розгляд питання про його накладення, із постановленням відповідної ухвали, оскільки предметом перевірки у порядку ст. 174 КПК України є саме правомірність обмеження права власності особи в порядку ст. 170-173 КПК України.

Заявник звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, проте додана ним копія ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 07.09.2023 року по справі №287/2134/22 містить відмітку «Рішення (вирок) суду, судовий наказ не набрало(в) чинності». При цьому, вказана копія ухвали не засвідчена належним чином.

Крім того, відповідно до норм ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

При цьому, частинами 1, 9 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого судді шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

З врахуванням наведених норм вбачається, що виклик особи, яка звернулася до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту майна, з врахуванням визначеного нормами КПК України строку розгляду вказаного клопотання може здійснюватися виключно шляхом надсилання повістки про виклик електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Водночас, при спробі виклику ОСОБА_5 в судове засідання за допомогою засобів мобільного зв`язку, вказаних ним у вступній частині клопотання, останній на зв`язок не виходив та особа жіночої статі, яка представилася дружиною заявника повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_5 зник безвісти у зоні бойових дій ще у лютому 2024 року.

Положенням кримінального процесуального законодавства України не врегульовано питання повернення заяви про скасування арешту майна.

Згідно з частиною 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання із боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Беручи до уваги, що клопотання про скасування арешту майна подано без додержання вимог статті 174 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що таке слід повернути ОСОБА_5 для усунення недоліків.

Повернення клопотання не позбавляє права повторно звернутись до суду у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про часткове скасування арешту на майно повернути особі, що його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1