Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7456/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, що було вилучене 17.06.2024 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що вилучене під час обшуку майно, а саме мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, тобто є об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

До початку судового засідання прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі, у якому клопотання підтримав.

Представник власника майна, щодо якого подане клопотання - адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, у якому також просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, а тому, з урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без їх участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадках, передбачених пунктами 1-2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України відповідно.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із клопотання та доданих до нього документів, слідчим відділом УП в метрополітені ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 332 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

В рамках кримінального провадження перевіряється можлива причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 12.06.2024 було частково задоволено клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , та надано дозвіл на проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_7 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукання та вилучення мобільних телефонів, інших електронних пристроїв на накопичувачів, на яких може міститися інформація щодо протиправної діяльності ОСОБА_4 , документів і чорнових записів щодо незаконного перетину особами державного кордону України.

17.06.2024 в період часу з 07 год. 14 хв. до 08 год. 21 хв. на підставі вказаної ухвали слідчого судді було проведено обшук квартири за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Айфон 14 Про Макс» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 17.06.2024 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000127 від 30.08.2023.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що мобільний телефон ОСОБА_4 , який був вилучений в ході обшуку 17.06.2024, відповідає критеріям речових доказів, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, є достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

На підставі наведеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна, яке було виявлене та вилучене під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження №0000127 від 30.08.2023, а також збереження його як речового доказу, слідчий суддя вважає вірним застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який суттєво не позначиться на інтересах власника майна та інтересах інших осіб, задля забезпечення можливості органам досудового розслідування провести необхідний комплекс розшукових, слідчих та процесуальних дій з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 17.06.2024 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «Айфон 14 Про Макс» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , із встановленням заборони користування, розпорядження та відчуження щодо такого майна.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_9