н/п 1-кс/490/2522/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3462/24
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

26 червня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 пропродовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вознесенська, Миколаївської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, має вищу освіту, працює торговельним представником в ТОВ «Конверго», раніше не судимої,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_5 у кримінальному провадженні 0000415 від 28.04.2024.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Зокрема,що, 28.04.2024 близько 18:17 год. (денний час доби) водій ОСОБА_5 , керуючи працездатним автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинилася у правого краю проїзної частини смуги руху, як рухатися у напрямку м. Миколаїв, на межі проїзної частини та узбіччя, відокремлених між собою дорожньою розміткою 1.1 розділу 34 ПДР України, на прохання свого пасажира. Після чого з порушення вимог п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.4 та дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР України, вирішила виконати маневр розвороту ліворуч з метою перестроїтися на протилежну смугу руху по напрямку м. Одеси. Водій ОСОБА_5 перед початком виконання маневру розвороту ліворуч, не врахувала, що смуга зустрічного руху на яку вона буде виїжджати відмежована дорожньою розміткою 1.1 розділу 34 ПДР України, (вузька суцільна лінія), на яку в`їзд заборонено, перед початком руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхала на протилежну смугу руху, як рухатися у напрямку м. Одеси, де в цей час рухався мотоцикл «Yamaha FZ-6-S», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 та допустила зіткнення з вищевказаним мотоциклом. В результаті ДТП від отриманих тілесних ушкоджень водій мотоцикла «Yamaha FZ-6-S», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 помер на місці пригоди. Дана ДТП сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_5 , вимог п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.4 та дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил Дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

28.04.2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

29.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі.Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Крім того, вважає, що в діях підозрюваної і надалі наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу.

На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрювана в судовому засіданні не заперечувала проти заявленого клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просила проводити судове засідання без участі захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000415 від 28.04.2024 за ч.2 ст.286 КК України.

28.04.2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

29.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

01.05.2024 ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 26 червня 2024 включно.

18.06.2024 заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000415 від 28.04.2024 до трьох місяців, тобто до 28.07.2024.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 26.06.2024, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі (розшукові) дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.04.2024 та схемою до нього в якому зафіксовано слідову інформацію на місці пригоди, пошкодження на транспортних засобах, місце зіткнення транспортних засобів та подальшу їх траєкторію руху після зіткнення; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 29.04.2024, що вказана ДТП сталася під час виконання ОСОБА_5 маневру розвороту ліворуч, коли остання розпочала його виконувати з узбіччя смуги руху по напрямку м. Миколаєва і під час виїзду на смугу руху по напрямку м. Одеси допустила зіткнулася з вищевказаним мотоциклом, внаслідок чого водій мотоцикла загинув на місці пригоди; протоколом слідчого експерименту свідка ОСОБА_9 від 27.05.2024, яка на слідчому експерименті при замірах показав, що ОСОБА_5 з порушення виконувала маневр розвороту ліворуч, розпочавши його виконувати з узбіччя смуги руху по напрямку м. Миколаєва і під час виїзду на смугу руху по напрямку м. Одеси допустила зіткнулася з вищевказаним мотоциклом, внаслідок чого водій мотоцикла загинув на місці пригоди; протоколом слідчого експерименту підозрюваної ОСОБА_5 від 27.05.2024, яка на слідчому експерименті при замірах показала, що з порушення виконувала маневр розвороту ліворуч, розпочавши його виконувати з узбіччя смуги руху по напрямку м. Миколаєва і під час виїзду на смугу руху по напрямку м. Одеси допустила зіткнулася з вищевказаним мотоциклом, внаслідок чого водій мотоцикла загинув на місці пригоди; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.05.2024, що під час його руху у напрямку м. Миколаєва, його обігнав мотоцикл «Yamaha FZ-6-S», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався зі швидкістю 100-120 км/год., і після виконання маневру обгону мотоцикл повернувся на свою смугу руху, як рухатися у напрямку м. Миколаєва та зник на заокругленій ділянці проїзної частини з його поля зору. З плином 5 сек., коли він проїхав закруглення, він побачив вищевказану ДТП та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваної ОСОБА_5 ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, та вона усвідомлюючи невідворотність покарання може переховуватися від слідства. Крім того, підозрювана може незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, шляхом схилення до дачі завідомо неправдивих показів, з метою зміни або відмови від раніше наданих показів.

Вказані ризики не зникли з часом та доведені прокурором в суді.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Авраімов проти України" від 25 березня 2021 року констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначив, що існування обґрунтованої підозри, що ув`язнений вчинив злочин, є умовою sine qua non для законності тривалого тримання його чи її під вартою. Але коли національні судові органи вперше "негайно" після затримання розглядають питання про необхідність застосування до затриманого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, цієї підозри вже буде недостатньо, й органи державної влади повинні також навести інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою. Цими іншими підставами можуть бути ризик переховування, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину або спричинення порушення громадського порядку та пов`язана з цим необхідність захисту затриманого. Ці ризики мають бути належним чином обґрунтовані, і міркування органів державної влади з цих питань не можуть бути абстрактними, загальними або стереотипними (п.57). Обрання судом заявнику запобіжного заходу у виді тримання під вартою, незважаючи на встановлення недоведеності слідчим того, що інші запобіжні заходи були б неналежними, свідчить, що вирішальним для суду стало посилання органу державної влади на положення про неможливість застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, який суд повторив (п.66). Зазначений підхід застосовується ЄСПЛ, у тому числі, й при вирішенні питання щодо законності продовження строку тримання під вартою.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри, тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), особи підозрюваної (раніше не судимої), наявність в підозрюваної на утриманні малолітньої дитини 2016 року народження за якою доглядає самостійно, оскільки чоловік проходив службу в Національній гвардії України, проте та наданий час вважається зниклим, також працює торговим представником в ТОВ «Конверго» та має позитивні характеристики, та з метою уникнення ризиків, які не зменшились.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 186, 194, 196, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй покидати житло за місцем її проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 21.00 год до 07.00 год, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі міста Одеса, Одеська область, без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- утримуватися від спілкування зі свідками, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту оголошення ухвализ 26 червня 2024 року до 28 липня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваної для негайного виконання і постановки на облік підозрюваної ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1