Провадження № 1-кп/522/189/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000072 від 26.04.2023 року, №0001528 від 18.11.2023 року, №0000505 від 21.09.2023 року, №0000523 від 14.08.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.10.2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 353 КК України до 4 років п/в, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 25.01.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців та 8 днів п/в. Звільнився 25.01.2021 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 достовірно знав, що на території України впроваджено з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, який в подальшому продовжувався згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом Президента від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом Президента від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом Президента від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом Президента від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України №3057-IX від 02.05.2023 року, Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 року, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-IX від 08.11.2023 року та діє станом на теперішній час, а також, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, посилено кримінальну відповідальність, зокрема за злочини проти власності, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

26.04.2023 року у ОСОБА_4 , який в ранковий час перебував на вулиці Успенській в місті Одеса, з корисливих мотивів виник злочинний намір, направлений на повторне заволодіння чужим майном - мобільним телефоном ОСОБА_7 , шляхом обману останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне заволодіння чужим майном, 26.04.2023 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 , який знаходився на вулиці Успенській кут вулиці Преображенська в місті Одеса, та попросив у останнього передати йому мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 , мотивуючи необхідністю зателефонувати знайомому.

Не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 мобільний телефон торгової марки «OPPO» модель «A57s» чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 5 999 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» за абонентським номером: НОМЕР_3 , яка вартості для потерпілого не представляє, та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Lifecell» за абонентським номером: НОМЕР_4 , яка вартості для потерпілого також не представляє.

Далі, обманувши ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , не маючи намір повертати чуже майно та створюючи уявлення про здійснення телефонного дзвінка, скрився з місця вчинення ним кримінального правопорушення, розпорядившись, у подальшому майном потерпілого на власний розсуд, тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду в розмірі 5999,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 04.05.2023 року у ОСОБА_4 , який в ранковий час перебував біля будинку АДРЕСА_2 з корисливих мотивів, виник злочинний намір, направлений на повторне заволодіння чужим майном - мобільним телефоном ОСОБА_8 , шляхом обману останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне заволодіння чужим майном, 04.05.2023 року приблизно о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , та попросив у останнього, у зв`язку з необхідністю зателефонувати матері, передати йому мобільний телефон, який належить ОСОБА_8 .

Не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 мобільний телефон торгової марки «Motorola» модель «XT2053-6» темно-синього кольору, IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , вартістю 2000,00 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Kyivstar» за абонентським номером: НОМЕР_7 , яка вартості для потерпілого не представляє.

Далі, обманувши ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , не маючи намір повертати чуже майно та створюючи уявлення про здійснення телефонного дзвінка, скрився з місця вчинення ним кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому майном потерпілого на власний розсуд, тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду в розмірі 2000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 червня 2023 року в період часу з 10:00 години по 12:00 годину, перебуваючи у підвальному приміщенні за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв зі стола у кухонній кімнаті мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А6+» синього кольору, який належить ОСОБА_9 , вартістю 1882,00 гривні.

Надалі, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток у розмірі 1882,00 гривні.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, 14.08.2023 близько 16:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись поряд з ТЦ «Острів», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд. 2, помітивши у руках ОСОБА_10 павербанк та реалізуючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, що виник раптово, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у процесі спілкування з ОСОБА_10 попросив надати належний останньому павербанк марки «Xiaomi Mi РВ3» на 30000 mAh у корпусі білого кольору для того, щоб зарядити мобільний телефон, повідомивши, що для цього йому необхідно відлучитись, при цьому запевнив, що поверне павербанк через годину. Потерпілий ОСОБА_10 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 , передав останньому належний йому павербанк марки «Xiaomi Mi РВ3» на 30000 mAh у корпусі білого кольору, а ОСОБА_4 , не маючи на меті повертати павербанк власнику, попрямував до входу в ТЦ «Острів» та в подальшому з місця події зник, чужим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 1499,00 грн.

Таким чином ОСОБА_4 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 10.11.2023 приблизно о 22 годині 00 хв., перебував разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у під`їзді будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Потерпіла ОСОБА_11 попросила ОСОБА_4 потримати її мобільний телефон марки «Infinix» модель «НОТ20» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 , поки вона зашнуровує взуття, при цьому ОСОБА_4 , реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, що виник раптово, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, із зазначеним мобільним телефоном марки «Infinix» вийшов із під`їзду багатоквартирного будинку та з місця події зник, чужим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 5350,00 грн.

Таким чином ОСОБА_4 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

За сукупністю скоєного дії, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України.

Вчиненими кримінальними правопорушеннями ОСОБА_4 завдав потерпілим:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду у розмірі 5999,00 гривень, яку до теперішнього часу не відшкодовано.

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду у розмірі 2000,00 гривень, яку відшкодовано на стадії досудового слідства у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріальну шкоду у розмірі 1882,00 гривні, яку до теперішнього часу не відшкодовано;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матеріальну шкоду у розмірі 1499,00 гривень, яку до теперішнього часу не відшкодовано;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , матеріальну шкоду у розмірі 5350,00 гривні, яку було повністю відшкодовано на стадії досудового слідства шляхом повернення викраденого майна.

У судовому засіданні ОСОБА_4 просив суд призначити йому мінімальне покарання, свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчинених ним суспільно небезпечних діянь, зокрема, що він достовірно знав, що на території України впроваджено воєнний стан, який діє з 24.02.2024 року до теперішнього часу та, що відповідно до чинного законодавства України посилено кримінальну відповідальність за злочини проти власності, при цьому він, 26.04.2023 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, підійшов до ОСОБА_7 , який знаходився на вулиці Успенській кут вулиці Преображенська в місті Одеса, та попросив у останнього передати йому мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 , мотивуючи необхідністю зателефонувати знайомому, взяв телефон та, не маючи намір повертати чуже майно та створюючи уявлення про здійснення телефонного дзвінка, скрився з місця вчинення ним кримінального правопорушення. Крім того, 04.05.2023 року приблизно о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився біля будинку № 2/4 по вулиці Коблевській в місті Одеса, та попросив у останнього, у зв`язку з необхідністю зателефонувати матері, передати йому мобільний телефон, взяв телефон та, не маючи намір повертати чуже майно та створюючи уявлення про здійснення телефонного дзвінка, скрився з місця вчинення ним кримінального правопорушення. Також 05 червня 2023 року в період часу з 10:00 години по 12:00 годину, перебуваючи у підвальному приміщенні за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, викрав зі стола у кухонній кімнаті мобільний телефон, який належить ОСОБА_9 , та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Крім того, 14.08.2023 близько 16:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись поряд з ТЦ «Острів», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд. 2, попросив ОСОБА_10 павербанк нібито для зарядки телефону, взяв зазначений телефон та покинув місце скоєння злочину. Також 10.11.2023 приблизно о 22 годині 00 хв., ОСОБА_4 перебував разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у під`їзді будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 попросила ОСОБА_4 потримати її мобільний телефон, при цьому він взяв її телефон та покинув місце скоєння злочину. ОСОБА_4 підтвердив, що під час скоєння вказаних злочинів, реалізовував свій умисел на їх скоєння, діяв умисно та з корисливих мотивів, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання ч.2 ст.190 КК України - у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі.

Захисник просив суд призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного часу.

Обставини, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлені.

Обставинами, що пом`якшуютьпокарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд приймає до уваги, що одне з кримінальних правопорушень, скоєних ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, характеризуючі обвинуваченого матеріали, відповідно до яких останній одружений, офіційно не працевлаштований, будучи раніше двічі судимим, на шлях виправлення не став, матеріальну шкоду відшкодував потерпілим лише частково.

Також суд бере до уваги, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду - ОСОБА_4 щиро покаявся, визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, у зв`язку з чим справа була розглянута за приписами ч.3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі його ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 у дохід держави судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 78, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000505 від 21.09.2023 року у період з 14.11.2023 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази: - мобільний телефон торгової марки «Motorola» модель «XT2053-6» темно-синього кольору, IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , вартістю 2000,00 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Kyivstar» за абонентським номером: НОМЕР_7 , мобільний телефон марки «Infinix» модель «НОТ20» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 - вважати такими, що повернуті власникам, ДВД диск з відеофайлами, цифровий диск CD-R з відеозаписом, отриманим відповідно до запиту ТОВ «Одеський торговельний дім», цифровий диск CD-R з відеозаписом, отриманим від ЦЕНТРУ - «077» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням спеціаліста КУ «ЦЕНТР ІНТРЕГРОВАНОЇ СИСТЕМИ ВІДЕОСПОСТЕРЕЖЕННЯ ТА ВІДЕОАНАЛІТИКИ МІСТА ОДЕСИ (ЦЕНТР - «077»)», у розмірі 240 гривень 99 копійок (двісті сорок гривень дев`яносто дев`ять копійок).

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а для особи, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1