ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8534/24

Провадження № 11-сс/4820/283/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000305, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000305 від 06.06.2023, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , з метою власної наживи, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої, діяльність з обігу психотропних речовин, обіг яких заборонено, включених до таблиці І списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, достовірно знаючи, що PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якого заборонено, та маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут PVP, тобто, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно придбав, зберігав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, з метою збуту, в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_7 , при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 18 червня 2024 року, незаконно придбав, з метою подальшого незаконного збуту, в невстановленої слідством особи, кристалічну речовину білого кольору, загальною масою близько 2109 г, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, загальною масою близько 2109 г, що перевищує 15 грам, тобто в особливо великих розмірах, яку, в подальшому, ОСОБА_7 незаконно зберігав за місцем свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , з метою подальшого незаконного збуту.

18.06.2024 р. ОСОБА_7 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України, 19.06.2024 р. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 серпня 2024 року включно без визначення розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник підозрюваного звернулася до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якій просить скасувати цю ухвалу та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Обґрунтовуючи свою скаргу захисник наголошує, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, надав згоду співпрацювати зі слідством та добровільно видав заборонені препарати. ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, має батьків, дівчину, з якою бажає одружитися, доглядає за бабусею та дідусем похилого віку. Всі ці обставини надають суду можливість обрати більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт або заставу.

Позиції учасників судового провадження

Підозрюваний ОСОБА_7 був повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду через адміністрацію ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», через відсутність світла в місці утримання не брав участі у судовому засіданні, враховуючи, що підозрюваний з клопотанням про участь в апеляційному розгляді не звертався, в апеляційній скарзі захисника не порушується питання про погіршення його становища, його участь у апеляційному розгляді не є обов`язковою, у зв`язку з чим колегія суддів, з`ясувавши думку присутніх учасників провадження, прийняла рішення про проведення апеляційного розгляду у відсутність підозрюваного, відповідно до вимог ч.4 ст.401, ч.4 ст.405, 422 КПК України, з урахуванням також позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.10.2023, у справі №211/111/22, провадження №51-3720км23.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та просила застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

Прокурор не визнав апеляційних вимог, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, зазначивши, що підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий в клопотанні, тому обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не буде запобігати цим ризикам та не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням конкретних обставин провадження та розміру вилученої за його місцем проживання небезпечної психотропної речовини.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалом провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В апеляційній скарзі захисник оскаржує наявність ризиків для застосуваннядо ОСОБА_7 саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що зазначені у клопотанні слідчого ризики можуть бути нівельовані шляхом застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту або застави.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити перелічені вище дії. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1, пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини 3 статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Так, слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2023 року № 0000305 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною, 3 статті 307 КК України, 18 червня2024 року було затримано на підставі статті 208 КПК України ОСОБА_7 та йому 19 червня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до вимог статей 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини справи, вказані у клопотанні слідчого та додані до клопотання докази, і дійшов вмотивованого висновку, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, а також підтверджують існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, зазначених слідчим в клопотанні.

У колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості повідомленої органами досудового розслідування підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах справи є об`єктивна інформація, що свідчить про те, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване правопорушення. Окрім того, обґрунтованість підозри не оскаржується стороною захисту.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

У рішеннях по справах «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року та «Александр Макаров проти Росії» від 12.03.2009 року, Європейський суд з прав людинивказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою, а врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Ухвалюючи рішення за клопотанням слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній (особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна), та обставин, передбачених статтею 178 КК України (даних про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання), дійшов висновку, що існують ризики за статтею 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_7 може:

- потенційно переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину та зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винуватим, у виді позбавлення волі на тривалий строк та конфіскація майна, а тому цей ризик є достатньо високим;

- вчинювати інші кримінальні правопорушення та продовжити займатися злочинною діяльністю, оскільки у підозрюваного вилучили психотропну речовину в особливо великому розмірі, крім того він офіційно не працевлаштований, тобто немає стабільного джерела доходу.

Отже, ухвалюючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виснував, що досудовим розслідуванням доведена наявність як обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, так і ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які виправдовують застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатиме виникненню встановлених слідчим суддею ризиків.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею ухвалено з дотриманням вимог національного законодавства та з урахуванням практики ЄСПЛ, тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді.

Доводи сторони захисту, що слідчим суддею не було взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, є необґрунтованими, оскільки вказані обставини слідчий суддя враховував та дійшов висновку, що вони не стали для підозрюваного стримуючим фактором для вчинення протиправних дій, про які ОСОБА_7 повідомлено про підозру, а саме у незаконному зберіганні з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах та наразі не є підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_7 підозрюється у незаконному зберіганні з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах саме за місцем свого проживання.

Також апеляційний суд вважає, що обставини, на які посилається захисник, що підозрюваний раніше не судимий, повністю визнав свою вину та співпрацює із слідством, має батьків та дівчину, з якою планує одружитися, доглядає за бабусею та позитивно характеризується не є безумовними підставами для зміни запобіжного заходу та обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки не спростовують та не зменшують наявних ризиків.

Колегія суддів наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в такому випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо можливості застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, досліджувалися слідчим суддею та колегією суддів апеляційного суду, але не знайшли свого підтвердження. З огляду на сукупність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, визначених ст.178 КПК України обставини, з урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження, застосування до підозрюваного іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобового домашнього арешту або застави, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки як під час розгляду клопотання слідчим суддею, так і в ході апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, оскільки викладені в ній обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Слідчий суддя дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, врахувавши п.5 ч.4 ст.183 КПК України не визначив розмір застави.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року про обрання щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 серпня 2024 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3