Провадження № 1-кс/947/4852/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000823 від 17.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах власниці майна ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000823 від 17.05.2023 року на мобільний телефон Iphone 13 з ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який було виявлено та вилучено 16.02.2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог клопотання адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ОСОБА_4 придбала вказаний мобільний телефон в кредит для своєї доньки ОСОБА_6 , з моменту вилучення мобільного телефону пройшло достатньо часу для його огляду. Ані ОСОБА_4 , ані її донька ОСОБА_6 не мають до кримінального провадження жодного відношення. Оскільки на даний час відсутні підстави для продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, вказаний арешт підлягає скасуванню на думку адвоката ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення клопотання не заперечує та просив розглянути клопотання у його відсутність.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000823 від 17.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 111-1 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою Київського районного суду м. Одеси було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем можливого провадження злочинної діяльності невстановленими особами, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 16.02.2024 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон Iphone 13 з ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 .

У зв`язку з необхідністю дослідження вилученого мобільного телефону з метою встановлення істини по даному кримінальному провадженню, його слідчим було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та в подальшому слідчим суддею на нього накладено арешт із забороною розпорядження та користування, про скасування якого на даний час просить адвокат ОСОБА_5 .

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що з моменту вилучення мобільного телефону пройшло достатньо часу для його огляду та встановлення того чи дійсно він може містити у собі інформацію щодо вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує те, що прокурор не заперечує проти скасування арешту, а також те, що прокурором не було надано доказів того, що власниця мобільного телефону являється недобросовісним набувачем вилученого майна.

Крім того, власниця майна не є підозрюваною в рамках кримінального провадження.

Одночасно, з огляду на арешт, на даний час власниця майна не має можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним їй мобільним телефоном, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в частині арешту майна.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час накладений арешт майна продовжує відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано продовжує обмежувати право власності власниці майна.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000823 від 17.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Скасувати арешт із забороною розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000823 від 17.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 111-1 КК України на мобільний телефон Iphone 13 з ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 .

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України повернути вилучене майно особі, у якої його було вилучено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1