Справа № 303/1366/24
Провадження № 1-кп/303/106/24
Рядок стат. звіту - 23
УХВАЛА

про застосування примусових заходів медичного характеру

14 березня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4 ,

його законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 03.01.2024 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в період часу з 25 липня 2023 року по 15 грудня 2023 року, своїми умисними діями в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, систематично вчиняла над потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дії психологічного домашнього насильства, що призволи до психологічних страждань потерпілої особи.

Так, 25.07.2023 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно бабусі ОСОБА_7 , а саме виражалася в її сторону образливими словами та погрожувала розправою, з приводу чого постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.07.2023 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Надалі, 13 листопада 2023 року, близько 19 год. 50 хв., та 15 листопада 2023 року, близько 03 год. 00 хв. знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 порушила п.п. 2.3 винесеного їй термінового забороненого припису серії та № АА220909 від 13.11.2023 року, вчиняла моральний та психологічний тиск відносно своєї бабусі ОСОБА_7 , ображала її нецензурними словами, забрала банківські картки, погрожувала фізичною розправою, чим вчинила насильство в сім`ї, з приводу чого постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2023 року ОСОБА_4 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 15.12.2023 року, близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , зі своєю бабусею ОСОБА_7 , без будь-яких на те причин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, повторно вчинила відносно своєї бабусі потерпілої ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, що призвело до її психологічних страждань і погіршило якість життя потерпілої.

В результаті вказаних насильницький дій ОСОБА_4 заподіла своїй бабусі ОСОБА_7 систематичних психологічних страждань, що завдало шкоди її психологічному здоров`ю та погіршення якості життя.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та з врахуванням висновку експерта № 17 від 18.01.2024 просила його задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Особа, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечила. Пояснила, що вину свою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає частково. Дійсно між нею та її бабусею, з якою вона проживає, бувають конфлікти, однак вважає, що їх провокує бабуся. Вона розуміє, що хворіє на психічне захворювання, однак на даний час почувається добре, тому не хоче, щоб її лікували примусово.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечила.

Захисник особи, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання психіатричної допомоги в примусовому порядку із звичайним наглядом залишив на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання та просила суд застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання психіатричної допомоги в примусовому порядку із звичайним наглядом.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Кримінального кодексу України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 Кримінального кодексу України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Частиною 3 ст. 94 Кримінального кодексу України встановлено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність чи обмежену осудність і викликають потребу у застосуванні щодо неї таких заходів.

Частиною 2 ст. 513 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності внаслідок хронічного психічного захворювання, вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Доведеність вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.01.2024 року, потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що 15.12.2023 року, близько 08 год. 30 хв. внучка вчинила з нею сварку, під час якої виражалася в її сторону образливими словами та погрожувала фізичною розправою.

Відповідно до постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.07.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Згідно постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 17 від 18.01.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Біполярного афективного розладу поточного епізоду манії без психотичних симптомів, про що свідчать дані стаціонарних обстежень та клінічні ознаки підвищений настрій, гіперактивність, багатослівність, прискорене мислення, знижена потреба у сні, емоційна лабільність, підвищена самооцінка.

По психічному стану ОСОБА_4 не усвідомлювала свої дії та не могла керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, а саме 15.12.2023 року, і не може у теперішній час. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з загальним наглядом.

Беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів, було вчинено ОСОБА_4 в стані неосудності, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворої для себе або інших осіб, що встановлено під час розгляду кримінального провадження, зміни її психічного стану, заслухавши думку учасників судового провадження, які підтримали клопотання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованого їй діяння та на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є підстави для задоволення клопотання прокурора та необхідно застосувати щодо неї примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 не застосовано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст. 372, 376, 512, 513, 516 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Застосувати щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через місцевий суд до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів із дня її оголошення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ