КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.03.2024 задоволено клопотання слідчого третього відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, по 19.05.2024 включно.

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень, та покладено на нього, у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Фастів Київської області без дозволу прокурора, слідчого або суду; прибувати до прокурора, слідчого, ____________________________________________________________________________________

Справа № 760/6933/24 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2989/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

слідчого судді або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, в тому числі: учасниками (підписниками) каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зареєстрованому в застосунку «Telegram», учасниками (підписниками) каналу « ОСОБА_11 » зареєстрованому на відеохостингу « Youtube » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасниками (підписниками) профілю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зареєстрованому в соціальній мережі «Instagram» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 , учасниками (підписниками) профілю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » зареєстрованому в соціальній мережі «Facebook» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладено на ОСОБА_7 , у разі внесення застави, строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

Визначено, що ухвала діє 60 днів по 19.05.2024 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу слідчого судді та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На думку апелянта, оскаржувана ухвала є незаконною, а викладені у ній висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Також захисник вказував, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та щиро розкаявся, однак не зважаючи на це, слідчий суддя застосував до нього найсуворіший запобіжний захід.

17.04.2024 від захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких апелянт посилався на необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Так, апелянт звертав увагу на те, що у відповідності до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 3900/24-36, на якому фактично ґрунтується підозра, дослідженню підлягали лише вибіркові публікації, що містилися на каналі «KarabasChannel». Проте даний канал має тисячі інших публікації, які мають зовсім іншу, виключно проукраїнську позицію.

Публікації, на які посилається орган досудового розслідування, розповсюджені на каналі виключно з метою критичного ставлення до них автора та переконання підписників в абсурдності їх змісту, що виключає в діях ОСОБА_7 суб`єктивної сторони злочину.

Захисник вказував на те, що висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не відповідає фактичним обставина кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею необґрунтовано визначено заставу поза межами, визначеними ч. 5 ст. 182 КПК України, без урахування майнового стану підозрюваного, а також відсутність у клопотанні слідчого відповідних вимог.

Апелянт зазначав, що слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого порушено право на захист, зокрема обмежено строк надання копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу з трьох годин до 40 хв., позбавлено можливості захиснику поспілкуватися із підзахисним, ознайомитися із клопотанням та доданими до нього матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000699 від 06.09.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Згідно даних протоколу затримання від 21.03.2024, цього ж дня о 18 год. 05 хв. ОСОБА_7 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

21.03.2024 о 21 год. 51 хв. в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру в поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 436-2 КК України, а також у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинені повторно, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 436-2 КК України.

22.03.2024 слідчий третього відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням застави у розмірі 242 240 гривень, та покладення на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.03.2024 задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, по 19.05.2024 включно.

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень, та покладено на нього, у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Фастів Київської області без дозволу прокурора, слідчого або суду; прибувати до прокурора, слідчого, слідчого судді або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, в тому числі: учасниками (підписниками) каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зареєстрованому в застосунку «Telegram», учасниками (підписниками) каналу « ОСОБА_11 » зареєстрованому на відеохостингу « Youtube » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасниками (підписниками) профілю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зареєстрованому в соціальній мережі «Instagram» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 , учасниками (підписниками) профілю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » зареєстрованому в соціальній мережі «Facebook» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладено на ОСОБА_7 , у разі внесення застави, строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

Визначено, що ухвала діє 60 днів по 19.05.2024 включно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , їх наслідки, характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим, як встановлено слідчим суддею, стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищення, приховування або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, характер та конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, дійшов висновку про можливість визначення підозрюваному застави, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі з доповненнями доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_7 суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також посилання на неналежність та недопустимість доказів, зокрема висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 3900/24-36, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Посилання захисника на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 та його майновий, спростовуються змістом ухвали слідчого судді.

Наведені стороною захисту дані про особу підозрюваного, зокрема про те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся, не є достатніми підставами для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, колегія судів звертає увагу, що відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя необґрунтовано визначив заставу поза межами, визначеними ч. 5 ст. 182 КПК України, без урахування майнового стану підозрюваного, колегія суддів вважає надуманими, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри, та даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що застава саме у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень, здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому, як убачається із матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому слідчим суддею визначене розмір застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України.

Викладені в апеляційній скарзі з доповненнями доводи про порушення слідчим суддею під час постановлення оскаржуваної ухвали права на захист підозрюваного та вимог статей КПК України, які регламентують порядок розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ретельно перевірялися колегією суддів під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 372 КПК України, та містить у собі відомості, передбачені ст. 196 КПК України, а тому доводи апелянта у цій частині є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3