Справа №576/3414/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/841/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2023, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микитівка, Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 в якій він просив вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2023, скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким просив призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в межах санкції вказаної частини статті.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді 2 місяців арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, визначено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1434,00 грн процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений просив рахувати те, що вину у вчиеному він визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, судимостей не має, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога і психіатра не перебуває та судом не встановлено обставин, які б обтяжували його покарання. Враховуючи викладене, обвинувачений вважав, що призначене судом першої інстанції покарання у виді арешту є надто суворим і судом не мотивованим, а тому просив його пом`якшити на штраф.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 02.11.2023 близько 14 години ОСОБА_8 , перебуваючи на околиці смт. Свеса Шосткинського району Сумської області, в лісі знайшов прозорий зіп пакет в середині якого знаходилася психотропна речовина PVP, який забрав та поклав під чохол свого мобільного телефону, який в свою чергу поклав в кишеню куртки, тим самим незаконно придбав та став зберігати цю психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP для особистого вживання. Та цього ж дня, близько 19 год. 56 хв., дану психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса в речовині якої становить 0,3062 г., було виявлено та вилучено у підсудного працівниками поліції в ході перевірки документів на блок-пості під умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на а/д Р 65 на 123 км +500 м, коли той їхав з АДРЕСА_2 на власному автомобілі «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 .

Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи учасники повідомлені, про що свідчать письмові розписки про вручення їм поштових відправлень. Також, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_8 було постановлено ухвалу про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Ямпільським районним судом Сумської області. Однак, обвинувачений до суду не з`явився, причин неявки не повідомив і клопотань про відкладення судового засідання на інші дату та час не заявив.

Враховуючи положення ст. 28 КПК України, а також те, що питання про погіршення становища обвинуваченого в ході перегляду справи апеляційним судом не ставиться, а також зважаючи на те, що в судове засідання з`явився захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі обвинуваченого, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 , яка апеляційну скаргу обвинуваченого підтримала, просила задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного ОСОБА_8 покарання та ухвалити новий вирок, яким просила призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в межах санкції вказаної частини статті, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечив, просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP без мети збуту, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України до аналізу вироку суду першої інстанції в цій частині колегія суддів не вдається.

Водночас, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив призначити йому менш суворе покарання ніж призначив суд першої інстанції, зокрема не арешт, а штраф.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах заявлених апелянтом вимог колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, у кожному конкретному випадку суд повинен дотримуватися вимог кримінального закону і враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї зальтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіхконкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання неможе вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися зурахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Як слідує з матеріалів справи за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_8 призначено покарання у виді 2 місяців арешту, тобто в посередніх межах визначених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, в редакції, що діяла но момент вчинення злочину.

При цьому, судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Також судом першої інстанції як обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_8 враховано повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що необхідним призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України саме у виді арешту, що буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив рахувати те, що вину у вчиненому він визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, судимостей не має, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога і психіатра не перебуває та судом не встановлено обставин, які б обтяжували його покарання, однак, перелічені обвинуваченим обставини вже враховані судом при обранні йому виду і міри покарання, про що йшлося вище, а з урахуванням обставин справи, колегія суддів не може визнати вказані обставин достатніми для задоволення вимог апелянта і для зміни призначеного йому покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено, а тому за вказаних обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне в задоволенні апеляційних вимог обвинуваченого відмовити, а вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2023, слід залишити без зміни, як такий що узгоджується з вимогами ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2023, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4