Справа № 487/1731/24
Провадження № 1-кс/487/2357/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 19.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 2 ст. 194 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 19.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 2 ст. 194 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 2 ст. 194 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. В ході досудового розслідування, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки (утриманців чи неповнолітніх дітей не має) та ОСОБА_5 після вчиненого кримінального правопорушення виїхав в м. Київ, крім цього тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину (зокрема це позбавлення волі) може спонукати його залишити місце проживання та виїхати за межі України або сховатися на тимчасово окупованій території. Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки на сьогоднішній день ще не допитано всіх свідків по кримінальному провадженню, встановлюється їх місцезнаходження, крім того, свідки та потерпілі, які допитані у провадженні живуть в м. Херсоні, а останньому відоме місце проживання потерпілих та свідків, що надає змогу останньому здійснювати, як моральний так і фізичний тиск на свідків і потерпілих з метою не надання такими особами свідчень або зміни раніше наданих показів, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом. Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки та виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 , а вільно пересуваючись підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню й іншим чином, у зв`язку із чим виникла необхідність щодо вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні зазначили про визнання ОСОБА_5 своєї вини, просили застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 від 19.02.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 2 ст. 194 КК України.

За версією сторони обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.02.2024, в період часу з 18:00 по 19:00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебував разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у приміщенні квартири АДРЕСА_1 та спільно вживали алкогольні напої. В подальшому, між ними виник словесний конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_7 наніс скляним келихом ОСОБА_5 один удар в область голови та повалив його на ліжко, взяв до лівої руки ручку від розбитого келиха, здійснивши не менше трьох ударів в область обличчя, при цьому ліктем правої руки давив в область шиї, чим спричинив три різані рани обличчя, дві різані рани голови та одну різану рану правого передпліччя. Водночас ОСОБА_5 , звільнивши праву руку, помилково усвідомлюючи, що ОСОБА_7 реально може позбавити його життя, з метою захисту свого життя від суспільно-небезпечного посягання з боку останнього, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки мав можливість захиститись іншими достатніми для припинення неправомірних дій засобами із заподіянням менш значної шкоди, усвідомлюючи, що своїми діями, спрямованими на свій захист, він спричинить вбивство ОСОБА_7 та діючи із відповідними намірами, ОСОБА_5 під час захисту себе від раніше вказаних протиправних дій ОСОБА_7 , взяв до правої руки викрутку, яка лежала на ліжку та її металевою частиною умисно наніс не менше трьох ударів в область голови ОСОБА_7 . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 10/250 від 27.03.2024 смерть ОСОБА_7 при зазначених обставинах не виключається.

За викладених обставин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 118 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

Окрім цього, ОСОБА_5 , після вчинення вбивства ОСОБА_7 при перевищенні меж необхідної оборони з метою знищення слідів скоєного кримінального правопорушення (злочину), зокрема трупу потерпілого ОСОБА_7 та пошкодження вищевказаного домоволодіння (квартири), що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив його підпал за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 13.02.2024, близько 19:00 години, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в спальній кімнаті вказаної квартири, де був виявлений труп ОСОБА_7 , зібрав хатні речі загиблого, які знаходились, зокрема в шафі зазначеної кімнати, поклавши їх біля ліжка та із застосуванням запальнички чорного кольору підпалив їх, після чого покинув місце скоєння злочину, тим самим спричинив пожежу, в результаті чого було частково знищено приміщення квартири та майно яке в ньому знаходилось.

За викладених обставин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

19.02.2024 слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України внесені до ЕРДР за №0000244.

22.02.2024 слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України внесені до ЕРДР за №0000264.

23.02.2024 прокурором Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 кримінальні провадження № 0000244, № 0000264 об`єднані в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000244.

29.03.2024 слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України.

29.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 19.02.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом обшуку від 01.06.2023 за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; інформацією з ІПНП та з КНП «Херсонської міської клінічної лікарні ім. О.С. Лучанського» ХОР № 01-09/474 від 16.03.2024, відповідно до якої 14.02.2024 до приймального відділення лікарні ім. Лучанського звернувся ОСОБА_5 , який пояснив, що в нього стався конфлікт з ОСОБА_13 , в наслідок якого останній наніс заявникові тілесні ушкодження. Діагноз: множинні відкриті рани голови, СГМ під питанням: актом про пожежу від 20.02.2024 та звітом, відповідно до яких причина пожежі за адресою: АДРЕСА_2 є занесення стороннього джерела запалювання (підпал); протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом огляду в приміщенні КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР за адресою: АДРЕСА_4 в ході якого вилучено викрутку з руків`ям зеленого кольору, яка виявлена під час експертизи трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; висновками молекулярно-генетичних експертиз № КСЕ-19/115-24/4458 від 21.03.2024, № КСЕ-19/115-24/3927 від 21.03.2024, № КСЕ-19/115-24/3912 від 21.03.2024; висновком судово-медичної експертизи № 71, відповідно до якого у ОСОБА_5 , виявлено тілесні ушкодження: три різані рани обличчя, дві різані рани голови та одну різану рану правого передпліччя, які виникли не виключно 13.02.2024 від травматичної дії ріжучого предмету; висновком судово-медичної експертизи № 10/250, відповідно до якого настання смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при обставинах зазначених в протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 не виключається.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ст. 118 КК України передбачена відповідальність у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Згідно ч. 2 ст. 194 КК України передбачена відповідальність у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_14 , є нетяжким (ст. 118 КК України) та тяжким (ч. 2 ст. 194 КК України), що передбачає можливість реального позбавлення волі на строк до 10 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілу та свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на потерпілих та свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився 1963 року, на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. При оцінці міцності соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 має 5 повнолітніх дітей, перебуває у шлюбі, має постійне місце проживання, за яким проживає з дружиною 1962 року народження (отримує пенсію) та онукою 14 років, батьки якої перебувають на тимчасово окупованій території України. ОСОБА_5 має середню освіту, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з огляду на конкретні, наведені вище, обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло в певний період доби, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам в межах строку досудового слідства.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 95, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати строком до 25.05.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години.

Зобов`язати ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: міста Херсона Херсонської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді діє до 25.05.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1