Справа № 573/622/24
Провадження №1-кп/573/89/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 лютого 2024 за № 0000023 по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Безсокирне Сумської області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, не особа з інвалідністю, раніше судимого:

1) 22 червня 2004 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, на підставі ст. 81 КК України звільнений від покарання умовно-достроково, не відбутий строк 21 день;

2) 20 січня 2015 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2014 року, і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, вираховуючи строк відбування покарання з 12.06.2014, звільнений по відбуттю покарання 28.03.2017, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.02.2024 приблизно о 20:00 год. ОСОБА_4 , перебував на подвір`ї домогосподарства за місцем фактичного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час перебувала співмешканка останнього ОСОБА_5 .

Перебуваючи за вище вказаною адресою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_5 , виникла словесна сварка у ході якої у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , у той самий день та час, перебуваючи на подвір`ї домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , схопив правою рукою за волосся та наніс один удар коліном правої ноги в ділянку носа співмешканки ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії стосовно останньої. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 289 від 27.02.2024 у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: в ділянці перенісся синець невизначеної форми розміром 2,6x2,0 см, синього кольору. Вказане тілесне ушкодження кваліфікується за ступенем тяжкості як ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Крім цього 19.02.2024 після о 12:00 год., ОСОБА_4 , прибув до місця свого фактичного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 . Перебуваючи на подвір`ї домогосподарства за вище вказаною адресою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 , та його співмешканкою ОСОБА_5 , виникла словесна сварка у ході якої у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , у той самий день та час, перебуваючи на подвір`ї домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , наніс два удари кулаком правої руки в ділянку носа потерпілої ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії стосовно останньої. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 317 від 27.02.2024 у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: в ділянці перенісся синець невизначеної форми розміром 2,6x2,0 см, синього кольору. В ділянці обох очей синець невизначеної форми розміром 3,2x2,1 см; 2,3x1,8 см; 3,1x2,1 см; 1,9x0,7 см, синього кольору. Вказані тілесні ушкодження кваліфікуються за ступенем тяжкості як ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Спричиняючи тілесне ушкодження ОСОБА_5 , ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальний проступок з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та описовій частині вироку. Пояснив, що 18.02.2024 приблизно о 20:00 год. він перебував на подвір`ї домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 разом із співмешканкою ОСОБА_5 . Перебуваючи за вище вказаною адресою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виникла словесна сварка у ході якої він схопив правою рукою за волосся потерпілу та наніс один удар коліном правої ноги в ділянку носа ОСОБА_5 . Крім цього, 19.02.2024 після о 12:00 год., він прибув до місця свого фактичного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 . Перебуваючи на подвір`ї між ними знову виникла словесна сварка у ході якої він наніс два удари кулаком правої руки в ділянку носа потерпілої. У вчиненому розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного ним правопорушення, яке є кримінальним проступком, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючий, не особа з інвалідністю, не працюючий, за місцем проживання характеризується задовільною.

Також суд враховує думку потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.

Таким чином, враховуючи сукупність зазначених вище обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , з урахуванням особи винного, його відношення до скоєного, суд прийшов до висновку, що за вчинення останнім кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті у виді штрафу.

На думку суду, призначення покарання обвинуваченому забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 ( сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя