Справа № 521/5520/24
Номер провадження:1-кп/521/1424/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2024 року м. Одеса
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,з вищою освітою,не одруженої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона 07 жовтня 2023 року приблизно о 23 годині 55 хвилин, більш точного часу не встановлено, допустила порушення вимог п.п. 2.3.(б), 12.4, 12.9(б), дорожнього знаку 2.1 п.33.2. ПДР України «Дати дорогу» та п.16.1.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:
- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язанний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
-п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;
п. 12.9 «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;
-д. з. 2.1 п.33.2. «Дати дорогу - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`іжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі»
-п.16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;
Порушення виразились в тому, що 07 жовтня 2023 приблизно о 23 годині 55 хвилин, біліьш точного часу не встановлено, водій ОСОБА_4 , керуючи в темний час доби технічно справним автомобілем «Lexus RX 400h» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м.Одесі по асфальтобетонному сухому покриттю проїжджої частини другорядної дороги Адміральського проспекту з боку вул. Луніна в напрямку 1-ої ст. Люстдорфської дороги із швидкістю 74 км/год., за кермом транспортного засобу уважною не була, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, при виїзді на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг з вул.Краснова не надала дорогу автомобілю «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі вул. Краснова з боку вул.Артилерійська в напрямку площі Толбухіна в результаті чого відбулася контактна взаємодія ударного характеру, передньої правої частини автомобіля «Lexus RX 400h» д.н.з. НОМЕР_1 та передньої лівої частини автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_2 , які рухались в перехресних перпендикулярних напрямках, після чого автомобіль «Lexus RX 400h» д.н.з. НОМЕР_1 виїхав за межі проїжджої частини з лівої сторони по ходу свого руху, де здійснив наїзд па перешкоду - дерево.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Lexus RX 400h» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом акроміального кінця ключиці зі зміщенням уламків, синці на лівому стегні в проекції лівого колінного суглобу, в проекції лівого гомілково-ступеневого суглобу садна на лівій стопі, які не були небезпечними для життя, складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, викликає тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день) та за цим критерієм згідно п.2.2.2 і 4.6 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995р., відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні адвокат-захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , заявив клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим зазначивши, що ОСОБА_4 примирилась із потерпілим та відшкодувала йому матеріальну шкоду.
Обвинувачена підтримала клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим, зазначивши, що у добровільному порядку відшкодувала матеріальну шкоду потерпілому, вибачилась перед ним та вони примирилися. Вину у висунутому обвинуваченні визнає, рішення про звільнення від кримінальної відповідальності прийняла добровільно без будь-якого впливу або тиску, на здійсненні судового розгляду з метою доведення своєї невинуватості не наполягає, просить закрити провадження у справі.
Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання, надав суду заяву, у якій просив закрити кримінальне провадження стосовно обвинуваченої у зв`язку з примиренням, остання відшкодувала йому шкоду у повному обсязі, рішення приймає добровільно без будь-якого примусу або впливу, претензій до обвинуваченої не має.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, вважав можливим закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки відповідно до вимог законодавства відсутні будь-які перешкоди для його задоволення.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадках передбачених п.п. 4-8 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України.
Згідно ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом згідно вимог ч.8 вказаної статті КПК.
Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.
Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, провадження № 13-66кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст.46 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, не оспорює фактичні обставини його вчинення, викладені у обвинувальному акті, така її позиція підтверджується потерпілим та зібраними стороною обвинувачення доказами.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, згідно матеріалів кримінального провадження під час дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не перебувала, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнає у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю правопорушення, завдані кримінальним правопорушенням збитки відшкодовані у повному обсязі потерпілому, що підтверджується наданою суду розпискою потерпілого, проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим не заперечує, тяжких наслідків від вчиненого ним кримінального правопорушення не настало, потерпілий претензій до обвинуваченого не має, суд переконався, що сторони примирилися та рішення між ними прийнято добровільно, тому приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю, а ОСОБА_4 - звільненню від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.286 КК України.
Відповідно до ст.100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.
У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Як вбачається з висновку ККС ВС, викладеного у постанові № 342/1560/20 від 29.09.2021, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати винна особа і у випадку звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Таким чином, з обвинуваченої слід стягнути процесуальні витрати за проведення судових експертиз.
Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 100,124, 174, 284-288, 314, 350, 369-372, 392-395, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Речові докази після набрання ухвали законної сили:
- автомобіль «Lexus RX 400h», державний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт автомобіля «Lexus RX 400h», державний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеса від 10.03.2023 року.
- 3(три) лазерних диски з відеозаписом обставин ДТП - залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Малиновський районний суд м.Одеси.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено 30.04.2024 року о 12.45. годин.

Суддя ОСОБА_1