єдиний унікальний номер справи 532/176/24
номер провадження 1-кс/546/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Решетилівка

Слідчий суддя Решетилівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Решетилівка у залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання ВнП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000250 від 30.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

26.01.2024 ОСОБА_3 звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області із вищевказаною скаргою, у якій просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000250 від 30.11.2023, винесену дізнавачем ОСОБА_5 як таку, що винесена незаконно. Поновити пропущений строк на оскарження. Судові засідання проводити шляхом відеоконференції через Кобеляцький районний суд.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що звернувся до нотаріуса ОСОБА_6 з метою переоформити 1,5 сотих землі - городу, на що останній йому повідомив, що вартість послуг з переоформлення становитиме 12000,00 грн. В подальшому скаржник звернувся до СБУ з заявою про злочин, щоб перевірити правильність дій нотаріуса ОСОБА_6 та всіх нотаріусів в Полтавській області на предмет завищення нотаріусами цін на послуги. На думку скаржника дізнавач ОСОБА_5 зловживаючи службовим становищем, вчинила наступне: приховала від скаржника факт того, що закрила справу; внесла неправдиві відомості в постанову від 30.11.2023, а саме вказала 1,5 га землі замість 1,5 сотих; не вилучила журнали замовлень у нотаріуса Чернявського та інших нотаріусів для проведення моніторингу на предмет того, чи завищує нотаріус ОСОБА_6 ціни на свої послуги; не з`ясувала як формують, встановлюють тарифи на послуги нотаріуси та чи не перевищив ці тарифи нотаріус ОСОБА_6 та всі інші нотаріуси Полтавської області; перевищила свої службові повноваження, оскільки не взяла самовідвід, у зв`язку з тим, що син ОСОБА_6 працює слідчим в Кобеляцькій поліції. На думку скаржника дізнавач ОСОБА_5 провела слідство неякісно, поверхнево, формально, не з`ясувала всіх фактичних даних, викладених у заяві про злочин. Дізнавач ОСОБА_5 незаконно винесла постанову від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження.

Також, скаржником подано клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження, яке обґрунтовано тим, що він отримав постанову 18.01.2024, яка згідно супровідного листа була йому направлена 16.01.2024.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.02.2024 після задоволення самовідводів суддів Кобеляцького районного суду Полтавської області визначено підсудність розгляду скарги та скаргу ОСОБА_3 направлено до Решетилівського районного суду Полтавської області для розгляду.

Матеріали за скаргою надійшли на адресу Решетилівського районного суду Полтавської області 26.02.2024.

Ухвалою слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 від 26.02.2024 відкрито провадження за вищевказаною скаргою, задоволено клопотання про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції, витребувано від Сектору дізнання відділення поліції №2 ПРУП ГУНП в Полтавської області матеріали кримінального провадження №0000250 від 30.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Питання щодо поновлення строку судом не вирішувалось зважаючи на те, що, строк на подання даної скарги скаржником не був пропущений.

06.03.2024 від дізнавача ВнП №2 ПРУП ГУНП в Полтавської області ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про проведення розгляду без її участі, з урахуванням письмових пояснень, у яких дізнавач зазначає наступне. Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий власник майна, володілець, особа у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності. Зазначає, що під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_3 повідомив, що ніяких грошових коштів ОСОБА_7 не передавав, а отже матеріальні збитки йому не завдано, тому дізнавач вважає, що в даному випадку відсутні ознаки складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

12.03.2024 у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Кобеляцького районного суду Полтавської області взяв участь скаржник ОСОБА_3 . Судовий розгляд справи було відкладено у зв`язку із припиненням електропостачання суду.

У судовому засіданні 28.03.2024 скаржник ОСОБА_3 підтримав свою скаргу та викладені у ній обставини. Зазначив, що слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_8 зобов`язав УСБУ в Полтавській області внести до ЄРДР відомості за його заявою про злочин з кваліфікацією про заволодіння коштами. Вважає, що злочин вчинений нотаріусом ОСОБА_9 полягає в тому, що останній самоправно завищує розцінки на свої послуги, як скаржнику так і іншим людям, які звертаються до нього для отримання нотаріальних послуг, від вказаних дій нотаріуса значно страждають люди. Зауважив, що керівник ОСОБА_10 має робоче місце в одному кабінеті разом з сином нотаріуса ОСОБА_11 , вони між собою спілкуються, також вони обидва спілкуються з дізнавачем ОСОБА_12 . Зазначив, що у своїй скарзі, чітко вказав на зловживання дізнавачем Я. Назарько службовим становищем та обґрунтував, чому на його думку дізнавачем проведено слідство неякісно, поверхнево, формально. Зауважив, що дізнавачем не встановлено механізм формування цін на послуги нотаріусів, не вилучено жодних документів у нотаріуса, не виконано жодних вимог викладених ним в заяві про злочин. Повідомив, що самостійно не звертався до Мін`юсту за роз`ясненнями з приводу формування нотаріусами цін на свої послуги та зі скаргами на дії нотаріуса Чернявського.

Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши у межах предмету розгляду скарги в порядку ст. 303 КПК України матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_3 та надані матеріали кримінального провадження №0000250 від 30.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, надавши їм належну оцінку, слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що 14.04.2023 ОСОБА_3 звернувся до УСБУ з заявою про злочин щоб перевірити правильність дій нотаріуса ОСОБА_7 та всіх нотаріусів в Полтавській області на предмет завищення нотаріусами цін на послуги. У даній заяві ОСОБА_3 зазначає, що 14.04.2023 звернувся до нотаріуса ОСОБА_7 , який зловживаючи своїм становищем визначив вартість за надання нотаріальних послуг, а саме за переоформлення об`єкту нерухомості, ціна якого складає одну тисячу гривень 12 000, 00 грн. Зазначив, що в мережі інтернет ціна нотаріальних послуг за переоформлення будинку, квартири складає від 5000, 00 грн. Наполягав на негайному внесенні в ЄРДР заяви про злочин, проведенні слідства та вилученні журналу замовлень, опитуванні всіх клієнтів та з`ясуванні скільки кожен з них сплачував за послуги нотаріуса, призначенні експертизи для з`ясування, у яких випадках була неправильно завищена ціна на послуги нотаріуса, пред`явленні ОСОБА_6 підозри та передачі справи на розгляд до суду (а.с.11-12).

З копії листа за №66/6/11-А-247/12 від 18.04.2023, адресованого ОСОБА_3 . Слідчим відділом управління СБ України в Полтавській області вбачається, що за результатами розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення встановлено, що факт вчинення нотаріальних дій Чернявським В не містить порушень, у тому числі і складу кримінального правопорушення (а.с.13-14).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та змісту постанови про закриття кримінального провадження, 30.10.2023 до слідчого відділу УСБУ в Полтавській області надійшла ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави, якою уповноважено особу УСБУ в Полтавській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 14.04.2023 (а.с.9-10).

По даному факту слідчим відділом УСБУ в Полтавській області відомості внесені до ЄРДР за №0000250 від 30.10.2023, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с.1).

Сектором дізнання ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 30.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (а.с.19).

30.11.2023 дізнавачем сектору дізнання ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_13 винесено постанову про закриття кримінального провадження за №0000250 від 30.10.2023, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с.28).

В ході досудового розслідування було проведено слідчі дії, зокрема допитано ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Допитаний 30.11.2023 в якості потерпілого ОСОБА_3 повідомив, що 14.04.2023 в м. Кобеляки, звернувся до нотаріуса ОСОБА_11 , з метою переоформлення документів купівлі продажу 1,5 сотих землі. ОСОБА_14 повідомив йому, що ціна даного переоформлення коштуватиме 12000,00 грн, після чого він зробив нотаріусу зауваження з приводу того, що ціна занадто завищена, на що нотаріус у відповідь сказав, що йому все одно яка ціна, робота одна. Не погодившись на вказану вартість послуг він пішов від нотаріуса. Вважає, що ОСОБА_14 займається здирництвом, а саме завищує ціну за свою роботу, чим зловживає своїм становищем (а.с.22).

Допитаний 30.11.2023 в якості свідка ОСОБА_7 повідомив, що займається нотаріальною діяльністю на підставі свідоцтва про право зайняття нотаріальною діяльністю №4272. В середині весни, точної дати не пам`ятає, до нього звернувся ОСОБА_3 з проханням посвідчити договір дарування земельної ділянки ОСГ та дізнатись вартість даної послуги. Він повідомив ОСОБА_3 , що для визначення вартості роботи необхідно переглянути документи на дані ділянки, документи дарувальника та обдарованого, однак останній наполягав на визначенні вартості послуг негайно. На дану вимогу він ще раз наголосив на тому, що лише після вивчення всіх документів і з`ясування об`єму роботи, а саме включно з роботою з реєстром та бюджетних платежів можно буде визначити остаточну вартість. Однак, ніяких документів ОСОБА_3 на ознайомлення йому не надав, тоді він повідомив останньому, що орієнтовна вартість послуг складатиме 9000,00 грн. Після почутого ОСОБА_3 висловив невдоволення вартістю послуг та пішов. Жодних грошових коштів за нотаріальні послуги ОСОБА_3 йому не сплачував (а.с. 23).

30.11.2023 за результатами досудового розслідування, дізнавачем ОСОБА_5 було прийнято рішення про закриття вказаного провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с.28).

При наданні оцінки законності оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Так, слідчий або дізнавач здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40, ч.4 ст. 40-1 КПК України).

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

Таким чином, при проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Тобто, орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу кримінального правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого, дізнавача чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

На комплекс перевірочних дій, зокрема, впливає і зміст звернення особи, яка повідомляє про злочин. Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК, тобто для таких випадків, узагалі комплекс перевірочних дій обмежується аналізом самого звернення.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим (дізнавачем) рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого (дізнавача), спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавечем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності відповідно до ст. 94 КПК України.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно до п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована та повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу

В постанові про закриття кримінального провадження дізнавач оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Частина перша статті 190 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі.

Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших кримінальних правопорушень проти власності. Водночас, якщо потерпіла особа через вік, фізичні чи психічні вади або інші обставини не могла правильно оцінювати і розуміти зміст, характер і значення своїх дій або керувати ними, передачу нею майна чи права на нього не можна вважати добровільною.

Для шахрайства необхідно встановити причинний зв`язок між діями винної особи і наслідками для потерпілого. Так, особливість причинного зв`язку при шахрайстві полягає в тому, що винний, повідомляючи неправдиві відомості, вводить в оману особу, через що остання передає йому майно. Тому при шахрайстві обман або зловживання довірою завжди передують заволодінню майном і знаходяться з останнім у причинному зв`язку. При відсутності такої послідовності виключається склад шахрайства, а самі дії, за наявності необхідних для того ознак, можуть утворювати інший склад кримінального правопорушення.

В ході розгляду слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 жодних грошових коштів за вчинення нотаріальних дій нотаріусу ОСОБА_7 не передав, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, матеріалами кримінального провадження та не спростовуються скаржником ОСОБА_3 .

При прийнятті рішення про закриття кримінального провадження дізнавачем враховувався факт того, що нотаріус ОСОБА_7 лише повідомив ОСОБА_3 вартість послуг нотаріуса з переоформлення земельної ділянки, ОСОБА_3 від його послуг відмовився, та ніяких грошових коштів останньому не передавав, а отже матеріальних збитків ОСОБА_3 . діями ОСОБА_7 завдано не було, відповідно ознак кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України не вбачається.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Із встановлених судом обставин вбачається, що досудове розслідування проведено у обсязі, який дозволяє встановити відсутність складу кримінального правопорушення та прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено всебічно, з повним та об`єктивним дослідженням усіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є законним.

При винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем належним чином виконано вимоги КПК України, наведено фактичні обставини та відповідні докази, які дозволяють зробити однозначний висновок, що не залишає місця сумнівам, про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження, у даному випадку, за відсутністю в діянні складу кримінального проступку, а доводи скарги ОСОБА_3 спростовуються змістом постанови та матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя акцентує на тому, що ОСОБА_7 є приватним нотаріусом

Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між нотаріусом та фізичною чи юридичною особою.

Твердження ОСОБА_3 про те, що слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави зобов`язав внести в ЄРДР відомості з кваліфікацію про заволодіння коштами не знайшли свого підтвердження та в повній мірі спростовуються ухвалою слідчого судді.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до ЄРДР, окрім іншого, вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Відповідно до норм чинного кримінального процесуального законодавства кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність визначається та вноситься відповідною особою, уповноваженою згідно вимог чинного законодавства на внесення таких відомостей у ЄРДР.

Слід окремо зауважити, що відомості (фабула та кваліфікація) вносяться до здійснення певних дій в рамках досудового розслідування, тому лише згодом стане зрозуміло чи була попередня кваліфікація, яку внесено до ЄРДР відповідною, або при внесенні було здійснено припущення, яке не знайшло свого підтвердження, або діяння має іншу кваліфікацію.

Таким чином, визначення правової кваліфікації слідчим суддею під час розгляду скарги не виходить до повноважень слідчого судді. Слідчий суддя позбавлений повноважень надання вказівок органу досудового розслідування щодо визначення правової кваліфікації складу кримінального правопорушення, оскільки це є дискреційними повноваженнями органу досудового розслідування та процесуального прокурора.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП№2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000250 від 30.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

ух в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання ВнП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000250 від 30.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України залишити без задоволення.

Матеріали кримінального провадження №0000250 від 30.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повернути до Сектору дізнання ВнП №2 ПРУП ГУНП в Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1