Дата документу 23.04.2024Справа № 645/5060/21
Провадження № 1-кп/554/263/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , яке мотивовано тим, що з метою забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, а саме:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину та має реальну можливість отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, крім того він не має постійного місця мешкання у м.Харкові, не одружений, на утриманні дітей не має, не працює, раніше судимий за скоєння аналогічного злочину ч.2ст. 142 КК України 1960;

- може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки під час досудового розслідування було знайдено лише частину викрадених кошів, а злочин вчинений у групі з іншими особами, які на теперішній час перебувають на свободі та залишаються невстановленими. Крім того, знаряддя злочину пістолет, яким погрожували потерпілому, одяг, взуття, маски, в яких були одягнені злочинці, були не знайдені. Тому є ймовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинувачений може знищити, сховати або спотворити дані речі;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, оскільки він обізнаний про місце роботи потерплого, обізнаний про місця мешкання свідків, встановлених під час проведення досудового розслідування, які є колом спілкування, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинувачений може впливати на вказаних учасників провадження:

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно ніде не працює, раніше був засуджений за скоєння кримінальних правопорушень, умисно-корисливої спрямованості, що дає підстави вважати про схильність його до вчинення злочинів.

Представник потерпілих підтримала клопотання прокурора, а також на підтвердження ризиків зазначених прокурором у клопотанні про продовження строків тримання під вартою, надала копію відповіді з Полтавської окружної прокуратури від 14.03.2024 р. №55-91-1519-24 про те, що СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000252 від 17.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував з приводу задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що перш за все необхідно звернути увагу на стан здоров`я обвинуваченого, який свідчить про неможливість подальшого його тримання під вартою.

Обвинувачений заперечував з приводу задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що прокурором не наведено підтвердження жодного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підстав для затримання його в порядку передбаченому ст. 208 КПК України, на думку обвинуваченого, не було. Однак прокурором істотно порушується п.п.1,3 ст. 5, п.1 ст. 6 Європейської Конвенції, адже він ініціює надмірну тривалість тримання під вартою, а саме, 3 роки і 8 місяців, що є катуванням для обвинуваченого, оскільки умови тримання під вартою незадовільні.

Також, прокурор у клопотанні вказує фактичну характеристику, а саме, що обвинувачений у силу ст. 89 КК України не судимий. Однак ч. 1 ст. 88 КПК України допускає побічне міркування і упереджено намагається завести суб`єктів доказування в оману, а саме, вказує, що обвинувачений раніше (у 1977 р.) судимий за скоєння злочину за ч. 2 ст. 142 КК України (у редакції 1960 р.), яка вже за строком давності (більше 23 років) автоматично погашена, а також, вказує що в Ленінському районному суді м. Полтави перебуває обвинувальний акт за його обвинуваченням (який розглядається вже більше 17 років) і за строком давності повинен бути закритий.

Також, прокурором помилково зазначено, що у обвинуваченого відсутнє місце постійного проживання, що на думку обвинуваченого спростовує медична картка районної лікарні №3 м. Харкова, у якій зазначена адреса його місця проживання, а також квитанції про сплату електроенергії.

За час тривалого тримання його під вартою у нього загострилися тяжкі хронічні захворювання, однак здійснити повноцінне лікування у межах ізоляції не представлялися можливим, у зв`язку з чим його здоров`я знаходиться в критичному стані, а утримання його під вартою є для нього катуванням.

Водночас, підтвердженням тривалого тримання під вартою в неналежних умовах є кримінальне провадження №0000017 від 12.02.2024 р. за ч. 2 ст. 365 КК України, за яким він є потерпілим.

На підставі цього просив змінити запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників справи, вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не змінилися підстави, які враховувалися для обрання та неодноразового продовження йому запобіжного заходу, і збереглися ризики, які були зазначені в ухвалах Октябрського районного суду м.Полтави про продовження строків тримання під вартою, а саме, ризики того, що обвинувачений може ухилитися від суду або вичинити нові злочини, із урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується.

По ОСОБА_6 є всі підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як, застава, арешт, особисте зобов`язання, не можуть бути достатніми для запобігання встановленим ризикам.

Так як ОСОБА_6 обвинувачуються в іншому тяжкому злочині, а саме, за ст.ст. 28 ч.3, ст. 115 ч.2, п.п.3,6,11,12,13, ст. 146 ч.3, ст. 289 ч.3, ст. 15,ч.3 ст. 289 КК України і справа перебуває на даний час на розгляді в Ленінському районному суді м.Полтава, рішення по якій на даний час не прийнято, а в даному проваджені йому інкримінується організація злочинної діяльності. Можливість закриття кримінального провадження через закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності не є реабілітуючою підставою.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 193, 194, 331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Продовжити відносно ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Полтавський слідчий ізолятор» строком до 21.06.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її оголошення через Октябрський районний суд м. Полтава до Полтавського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1