1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/864/24 1-кс/335/1892/2024
08 травня 2024 року м. Запоріжжя
03.05.2024 слідчий поштою подав слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.06.2023 до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя надійшла заява директора з безпеки АТ «Мотор Січ» щодо факту розтрати працівниками товариства, які є матеріально відповідальними особами, майна зазначеного товариства комплектуючих та запасних частин до авіадвигунів, вчиненої за попередньою змовою групою осіб та у великому розмірі.
Також встановлено, що на території м. Запоріжжя діє група осіб з числа працівників ПАТ «Мотор Січ» та осіб непрацюючих на зазначеному підприємстві, які на протязі тривалого часу, шляхом внесення недостовірної інформації до звітної документації, приховують нестачу на підприємстві товарно-матеріальних цінностей та здійснюють розкрадання товарно-матеріальних цінностей підприємства у вигляді комплектуючих запасних частин до авіадвигунів. Викрадені з ПАТ «Мотор Січ» комплектуючі до авіадвигунів, в подальшому, зазначені особи постачають через довірених осіб на Акціонерне товариство «БОРИСФЕН», яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , кімнати 1-4.
Крім того, комплектуючі до авіадвигунів фігуранти постачають на міжнародний тіньовий ринок, так як у ряді країн є необхідність у здійсненні ремонтів авіадвигунів, які раніше виготовлялись підприємством ПАТ «Мотор Січ», а в теперішній час в них є потреба.
Під час досудового розслідування встановлено, що до зазначеного кримінального правопорушення причетні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
02.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2024 слідчим проведено обшук квартири АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «iPhone» моделі «12 PRO Max», IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператору НОМЕР_3 .
Вилучений під час обшуку мобільний телефон з сім-карткою визнані речовими доказами в кримінальному проваджені.
Посилаючись на те, що вилучений під час обшуку мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим необхідно забезпечити його збереження для подальшого проведення слідчих та інших процесуальних дій, зокрема призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи з метою копіювання та виявлення можливих видалених файлів, дзвінків, листувань між абонентами, скріншотів тощо, та те, що незастосування арешту до вилученого майна може призвести до його приховування, знищення, відчуження, слідчий просив суд накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
Слідчий в судове засідання не з`явився, 08.05.2024 подав до суду заяву, в якій підтримав клопотання та просив розглядати його за відсутності слідчого.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 на електронну пошту суду та із застосуванням підсистеми Електронний суд ЄСІТС подав письмові заперечення на клопотання слідчого, в яких просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, зобов`язати слідчого негайно повернути ОСОБА_5 вилучений під час обшуку мобільний телефон з сім карткою. Також представник власника майна просив розглядати клопотання слідчого за відсутності власника майна та її представника.
Заперечення представника власника майна проти клопотання слідчого вмотивовані тим, що ОСОБА_5 добровільно надала мобільний телефон слідчому для його огляду, повідомила логічний пароль, в результаті огляду якого не було виявлено жодної інформації, що може свідчити про причетність до діяльності зазначених в ухвалі слідчого судді підприємств, їх співробітників або інших осіб причетних до вчинення противоправних дій. Деталей до двигунів у квартирі за місцем проживання ОСОБА_5 в ході обшуку також не виявлено. Крім того, вилучений мобільний телефон з сім картою мобільного оператора немає жодного відношення до кримінального правопорушення по якому проводиться досудове розслідування, оскільки використовується ОСОБА_5 виключно для приватного спілкування та ведення особистого Інстаграму, спілкування у соціальних мережах, перегляду відео контенту на медіа платформах. Жодних відомостей, які вказували б на протиправну діяльність ОСОБА_5 в ході обшуку не було встановлено, тому підстав для вилучення мобільного телефону у слідчого взагалі не було.
Крім того, посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 168 КПК України, представник власника майна зазначив, що мобільний телефон який належить ОСОБА_5 в ухвалі слідчого судді не був зазначений, слідів або відомостей про вчинення кримінального правопорушення на вказаному мобільному телефоні виявлено не було.
У зв`язку із неприбуттям в судове засідання учасників провадження фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, вивчивши заперечення представника власника майна, слідчий суддя встановив наступне.
Ухвалою слідчого судді від 09.04.2024 слідчому надано дозвіл на обшук квартири АДРЕСА_4 , з метою виявлення та вилучення комплектуючих, запасних частин, деталей до авіадвигунів, банківських карток, договорів, матеріалів технічної документації на деталі, мобільних телефонів, ноутбуків, планшетів, сім-карток операторів стільникового зв`язку, стартових пакетів, блокнотів, чорнових записів, нотаток, відеокамер та серверів до них, грошових коштів, набутих кримінально протиправним шляхом, інших речей та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
02.05.2024 в ході обшуку вищезазначеної квартири слідчим виявлений та вилучений мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 PRO Max», IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператору НОМЕР_3 , які в подальшому були визнані речовими доказами у кримінальному проваджені.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження, зокрема рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Запорізькій області від 04.04.2024, складений за результатами виконання доручення слідчого, протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31.10.2023, містять достатні дані для висновку, що вилучений слідчим під час обшуку мобільний телефон може містити відомості, які можливо використати як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчим також доведено існування ризиків того, що незастосування арешту майна шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним може призвести до знищення інформації, що міститься в ньому.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна. Накладення арешту на вищезазначене майно відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
Доводи представника власника майна щодо відсутності у вилученому мобільному телефоні інформації, що має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, слідчим суддею відхиляються за недоведеністю. Пряме чи побічне значення і причетність вказаного майна до обставин кримінального правопорушення мають бути перевірені під час досудового розслідування.
Доводи захисника про те, мобільний телефон з сім-карткою є тимчасово вилученим майном, спростовуються тим, що слідчим суддею в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку від 09.04.2024 прямо надано дозвіл слідчому на відшукання мобільних телефонів та сім-карток операторів стільникового зв`язку. Отже, в силу приписів ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені слідчим під час обшуку речі не є тимчасово вилученим майном.
З огляду на викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 PRO Max», IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператору НОМЕР_3 , вилучені 05.02.2024 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_4 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, власникові майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений 13 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1