Справа №295/4239/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000020 від 02.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року представник заявника звернувся до суду з указаним клопотанням, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 04.01.2024 накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вважає, що на даний час потреба в перебуванні автомобіля під арештом відпала, оскільки всі слідчі дії та в тому числі експертизи з автомобілем проведені. Транспортний засіб зберігається на вулиці і погодні умови негативно вливають на його технічні властивості та характеристики. Тому просить скасувати арешт та повернути автомобіль марки ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_4 .

У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, від його представника - адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання також не з`явилися.

Від прокурора надійшла до суду письмова заява з викладеними запереченнями проти задоволення клопотання в частині скасування арешту майна у виді заборони розпорядження та відчуження автомобіля з посиланням на те, що він є речовим доказом в досудовому розслідуванні, яке не завершене. Водночас вказано, що проти задоволення клопотання щодо скасування арешту майна в частині заборони користування транспортним засобом ВАЗ-21070, р/н НОМЕР_1 не заперечує. Також викладено прохання проводити розгляд клопотання без її участі.

Слідчий у поданій ним заяві просив проводити розгляд клопотання за його відсутності, зазначивши, що не заперечує щодо зняття арешту із автомобіля.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в справі № 295/92/24 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 04.01.2024 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про арешт майна, накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21070, р/н НОМЕР_1 , та тимчасово позбавлено власника та користувачів можливості відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним речовим доказом.

Підставою накладення арешту на майно слідчим суддею зазначено, що воно є речовим доказом зазначеного кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і арешт наведеного майна зумовлений необхідністю запобігання його відчуження.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави, коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

За наведених обставин, враховуючи, що автомобіль марки ВАЗ 21070, р/н НОМЕР_1 , який був вилучений під час огляду місця події, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, є речовим доказом кримінального правопорушення, арешт на нього накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 04.01.2024 обґрунтовано, але потреби у застосуванні арешту на автомобіль в частині заборони користування ним на теперішній час немає, про що можна зробити висновок зі змісту заяв прокурора та слідчого, тому наявні підстави для задоволення клопотання в цій частині.

Поряд із тим, враховуючи, що зазначений автомобіль є речовим доказом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, існує необхідність його збереження, у зв`язку з чим клопотання в частині скасування арешту у виді заборони його відчуження та розпорядження задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 04.01.2024 в справі № 295/92/24 в частині заборони користування автомобілем марки ВАЗ 21070, р/н НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

Зобов`язати слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яким здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000020 від 02.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повернути ОСОБА_4 автомобіль марки ВАЗ 21070, р/н НОМЕР_1 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1