Справа № 750/8633/24
Провадження № 1-кс/750/2916/24
У Х В А Л А

21 червня 2024 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в закритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001947 від 19.06.2024 відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, не працюючого, одружений, має на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та області, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Так з клопотання слідчого вбачається, що 19.06.2024, близько 13 год. 30 хв., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканність і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток особи, малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достеменно усвідомлюючи, що останній не досяг чотирнадцяти років та за своїм фізичним та психічним станом, внаслідок малолітнього віку, не зможе повною мірою розуміти характер і значення вчинюваних із ним дій, маючи умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_9 , використовуючи безпорадний стан дитини, вчинив щодо малолітнього потерпілого насильницькі дії сексуального характеру, які полягали у непристойному торканні руками до його статевих органів, сідниць.

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.06.2024, близько 14 год. 00 хв., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, завівши малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у підвальне приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати єдиний умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло малолітнього, достеменно усвідомлюючи, що останній не досяг чотирнадцяти років та за своїм фізичним та психічним станом, внаслідок малолітнього віку, не зможе повною мірою розуміти характер і значення вчинюваних із ним дій, продовжуючи використовувати безпорадний стан дитини та користуючись фізичною перевагою над потерпілим, який через свій вік не міг чинити йому активного спротиву, шляхом застосування психологічного насильства, що виразилося у словесних погрозах і залякуванні, вчинив щодо нього насильницькі дії сексуального характеру, а саме: своїми руками непристойно торкався до статевих органів, сідниць потерпілого, здійснював непристойні дотики поверхнею роту до геніталій малолітнього ОСОБА_9 , вступивши з останнім в орогенітальний контакт, чим вчинив щодо нього насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , та порушив його статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток.

Необхідність застосування такого запобіжного заходу слідчий мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, враховуючи особу підозрюваного, який ніде офіційно не працює, зловживає спиртними напоями, недостатньо міцні соціальні зв`язки останнього, тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, останній, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за скоєне, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також підозрюваний може незаконно впливати на малолітнього потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому достеменно відомо місце проживання родичів потерпілого ОСОБА_9 та він виказував погрози в бік останнього, в разі якщо той повідомить комусь про вчинені відносно нього дії, а тому, перебуваючи на волі, він матиме реальну змогу незаконно впливати на потерпілого з метою зміни його показів на свою користь. Свідки являються знайомими підозрюваного, з якими він спільно вживав спиртні напої.

Крім того, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 ніде офіційно не працює, джерела його доходів не відомі, зловживає спиртними напоями, що може свідчити про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень та його антисоціальну поведінку, тому існує реальний ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі продовжуватиме скоювати кримінальні правопорушення, в тому числі проти власності та життя і здоров`я особи.

У зв`язку з чим, враховуючи викладене вище, застосування будь-якого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки дружина ОСОБА_6 на даний час перебуває в лікарні, а він має на утриманні двох малолітніх дітей за якими потрібно доглядати.

Заслухавши доводи всіх учасників судового засідання та дослідивши матеріли кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Більш того, як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною, а захід відповідав обставинам справи, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.

Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, одружений та на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.

Враховуючи, вищевикладене слідчий суддя вважає доведеними в судовому засіданні обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим, знаходить, що прокурором в судовому засіданні не доведені обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Аналіз доводів клопотання, доданих до нього матеріалів та пояснень учасників процесу не дають підстав вважати, що існує такий ризик, як вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки жодних доказів такого прокурором не надано.

Не доведеним прокурором є й ризик можливості підозрюваного впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, з метою зміни останніми своїх показів.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Виходячи з наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто за наявності саме лише одного цього ризику, який дає достатні підстави вважати, що він може вчинити вищезазначені дії, з врахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, відсутність попередніх притягнень до кримінальної від повільності, є достатні підстави для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, зазначених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому вирішуючи питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, суд враховував вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, справу "Комарова проти України" від 16 травня 2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути "загальним правилом", і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід, як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого щодо застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_6 залишати місце свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 та області цілодобово.

Покласти на нього обов`язок:

не відлучатись з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого мешкання;

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Строк дії ухвали встановити до 19 серпня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1