Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1745/18
Провадження № 1-кп/499/2/24
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000341, внесеного до ЄРДР від 17.09.2018 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Артік Вірменія, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іванівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Дане клопотання прокурор обґрунтував тими обставинами, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також просить суд, взяти до уваги те, що ОСОБА_4 скоїв інкримінований йому злочин у стані алкогольного сп`яніння, що вказує на ігнорування останнім поведінки у суспільстві, є особою, яка не має офіційного працевлаштування, тому існує ризик того, що останній може вчинити й інше кримінальне правопорушення, в тому числі з урахуванням того, що він офіційно не працевлаштований та не має певних коштів для свого існування.

При цьому, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватися від суду.

Усі зазначені обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 .

Враховуючи обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а також особу обвинуваченого, прокурор просить суд обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурор просив розглянути та задовольнити його клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, клопотали про проведення судового засідання у їх відсутність.

Обвинувачений заперечував порти задоволення даного клопотання, вказавши на відсутність підстав для його задоволення.

Захисник обвинуваченого також заперечував проти задоволення даного клопотання.

Розглянувши заявлене клопотання та заслухавши думку учасників процесу суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом перевіряється факт існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

У відповідності до ч. 1ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч.1 ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, кщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а також особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Вважаю, що ризики передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування (може в будь- який час покинути місце мешкання з метою уникнення від відповідальності); п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується (вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, не має постійної роботи), які були встановлені під час обрання попередніх запобіжних заходів у виді тримання під вартою, а також цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 продовжують існувати.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 скоїв інкримінований йому злочин у стані алкогольного сп`яніння, що вказує на ігнорування останнім поведінки у суспільстві, є особою, яка не має офіційного працевлаштування, тому існує ризик того, що останній може вчинити й інше кримінальне правопорушення, в тому числі з урахуванням того, що він офіційно не працевлаштований та не має певних коштів для свого існування.

При цьому, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватися від суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Усі зазначені обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 .

Враховуючи положення чт.1 ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд бере до уваги що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а тому суд, приймаючи до уваги дані про його особу, вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту , оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,181,194,331,369,370 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артік, Вірменія, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 годин 00 хвилин до 07 годин 00 хвилин наступного дня, строком на два місяці, тобто до 20 квітня 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 виконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме:

1. З 20:00 години до 07:00 години наступного дня, перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. Не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання та реєстрації;

4. Прибувати за першою вимогою до суду;

5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали направити до відділу поліції за місцем проживання і реєстрації ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

СуддяРуслан