Справа № 341/1728/23
Провадження № 11-кп/4808/190/24
Категорія ст. 307 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши без участі сторін у кримінальному провадженні № 0000047 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора на вирок Галицького районного суду від 18.01.2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

засуджено: - за ст. 310 ч. 1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік;

- за ст. 307 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 ч. 1 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки з конфіскацією майна.

Йому зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.06.2023 по 14.06.2023 у строк відбутого покарання.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився 12.08.2023 року та не продовжувався.

Початок строку відбування ОСОБА_5 покарання рахуватиметься з моменту фактичного його затримання після набрання вироком законної сили.

За вироком суду на початку червня 2023 року ОСОБА_5 за місцем проживання у с. Крилос посіяв у 20 ємностях насіння коноплі. Надалі він доглядав за ними метою власного вживання. 12.06.2023 о 11-55 год. під час проведення обшуку його житла та інших володінь працівниками поліції виявлено та вилучено з його господарства незаконно вирощені 20 рослин коноплі, які є нарковмісними рослинами коноплі (Canabis). Окрім цього, 11.06.2023 він в АДРЕСА_1 , знайшов полімерну баночку з вмістом у ній 20-х фольгових згортків, де містилась психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін та незаконно привласнив її з метою подальшого збуту. 12.06.2023 близько 09:30 години на автомийку самообслуговування «MY WASH» за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 працює оператором, прибули працівники поліції з метою доставлення останнього до місця його постійного проживання для проведення обшуку. При цьому йому було запропоновано видати заборонені в обігу речі та предмети, на що ОСОБА_5 погодився та повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину у полімерній банці, зокрема 20 згортків психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну - 1,5192 грама, що є великим розміром.

В апеляційних скаргах:

-обвинувачений ОСОБА_5 оскаржує вирок суду в частині суворості покарання. Він повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся у вчиненому, має постійне місце праці та дохід, є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Обвинувачений вважає, що суду вироку допустив неприпустиме скорочення його показань, формально вказав, що він визнає всі обставини згідно акту обвинувачення, при цьому ніякі докази суд не досліджував. Якщо ініціатором події був покупець, то в його діях вбачаються ознаки провокації. Ці всі обставини змушували суд розглядати кримінальне провадження в повному обсязі, а не в спрощеному варіанті. ОСОБА_5 переконує, що він погодився на спрощений розгляд справи, оскільки працівники поліції казали йому, що якщо він погодиться, то суд призначить йому іспитовий термін покарання, що не було зроблено. Просить вирок суду змінити, застосувати відносно нього ст. 75 ККУ, надавши іспитовий строк терміном 3 роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 ККУ;

-прокурор подав апеляцію, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду, оскільки обставини, які оскаржуються, стали відомі прокурору після закінчення строку на апеляційне оскарження. Вважає вирок суду незаконним, оскільки суд, в порушення ст. 349 ч. 4 КПК України, допитавши обвинуваченого, не виклав його показання у вироку, а лише обмежився формулюванням, що обвинувачений визнав себе винним за наведеними в обвинувальному акті обставинами. Оскільки обвинувачений оскаржує законність вироку, наведене порушення ст. 349 ч. 3 КПК України слід вважати істотним. Просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду, скасувати вирок, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Клопотання прокурора про поновлення апеляційного строку слід задовольнити, оскільки в силу повноважень працівника обласної прокуратури він взнав про процесуальне порушення із запізненням.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі сторін в порядку ст. 406 КПК України.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а прокурора задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Оскаржений вирок суду вказаним вимогам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню з таких підстав.

Згідно с. 407, 412, 415 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду через виявлені істотні процесуальні порушення. Таке істотне процесуальне порушення виявлено у цій справі, тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Судом справу розглянуто у скороченому порядку відповідно до положень ст. 349 КПК України. При цьому було допитано лише обвинуваченого ОСОБА_5 , показання якого у цій ситуації по суті є єдиним доказом його вини. Вирок суду без доказів вини обвинуваченого є необґрунтованим й невмотивованим.

Суд у вироку не виклав суті його показань з приводу конкретних обставин обвинувачення, обмежився загальними фразами про визнання ним вини. Такий виклад його показань є сумнівним, оскільки він в апеляції не всі обставини обвинувачення визнає.

Апеляційний суд вважає такий виклад показань обвинувачення недопустимим, оскільки вони не розкривають суті та обставин обвинувачення про його час, місце, спосіб, мотиви вчиненого, що ставить під сумнів висновок суду про доведеність його вини у вчиненні пред`явлених йому злочинів. Тим більше, що в апеляційній скарзі він вважає дії «покупця» такими, що містять ознаки провокації злочину, що виключає кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Таким чином апеляційний суд прийшов до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Інші апеляційні доводи апелянтів мають бути предметом дослідження й оцінки судом при новому судовому розгляді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження вироку суду.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково, вирок Галицького районного суду від 18.01.2024 року щодо нього скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4