Справа № 953/5846/24
н/п 1-кс/953/4785/24
"01" липня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
28.06.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою - АДРЕСА_1 , у приміщенні магазину "Аврора" у громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою - АДРЕСА_1 , у приміщенні магазину "Аврора" у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
Прокурор зазначає, що виявлені в ході огляду предмети мають суттєве значення у кримінальному провадженні у якості речових доказів, необхідні для проведення ряду слідчих (розшукових) дій, досліджень, у тому числі призначення ряду експертиз з метою встановлення фактів причетності до вчинення вищевказаного правопорушення.
26.06.2024, слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних предметів речовими доказами.
Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, клопотання підтримує та просить накласти арешт на вилучене майно.
Представник власника майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.
Враховуючи те, що вилучені предмети являють предметами вчинення даного кримінального правопорушення та відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являються речовими доказами по даному кримінальному провадженню, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказане в клопотанні майно, мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні предмети відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовими доказами.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі є речовими доказами.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою - АДРЕСА_1 , у приміщенні магазину "Аврора" у громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою - АДРЕСА_1 , у приміщенні магазину "Аврора" у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
- до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Попередити представника потерпілого ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя - ОСОБА_1