Справа № 289/2259/23
Номер провадження 1-в/289/50/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , -

засудженого вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 31.10.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Житомирського районного сектору № 6 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_3 з посиланням на те, що за період перебування на обліку останній не виконував обов`язки, покладені на нього вироком суду, оскільки в період іспитового строку наявний випадок не виконання обов`язку періодично з`являтися на виклик до органу пробації, а саме 15.12.2023 року та був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності.

Представники органу пробації будучи належно повідомленими про дату час та місце розгляду подання до суду не прибули, подали заяву про розгляд справи без їх участі, подання підтримують.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення подання не заперечив з підстав зазначених у ньому.

Засуджений ОСОБА_3 до суду з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення подання заперечив та зазначив, що постійно з`являється на реєстрацію, а також зазначив що дійсно притягувався до адміністративної відповідальності та зобов`язався надалі не вчиняти адміністраивні правопорушення та обіцяв в подальшому не порушувати обов`язків покладених на нього вироком суду. Також вказав на те, що має на своєму утримані малолітню дитину та вагітну двійнею дружину, про яких має піклуватися та забезпечувати їх. Просив суд відмовити в задоволені подання органу пробації.

Дослідивши надані матеріали, подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд дійшов до наступного висновку.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 31.10.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Як вбачається з матеріалів особової справи № 69/2023 ОСОБА_3 02.01.2024 року під особистий підпис був ознайомлений з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також роз`яснені наслідки ухилення від відбування покарання.

Постановою про встановлення днів явки для реєстрації від 02.01.2024 року ОСОБА_3 зобов`язано з`являтись до органу пробації 1-й, 2-й, 3-й та 4-й понеділок кожного місяця.

02.01.2024 року ОСОБА_3 письмово попереджено працівником органу пробації про те, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, що буде свідчити про його небажання стати на шлях виправлення до суду може бути направлено матеріали про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Із листка реєстрації засудженого вбачається, що під час іспитового строку ОСОБА_3 в період з 08.01.2024 року по 03.06.2024 року та з 16.06.2024 року по 24.06.2024 року постійно з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Доказів належного повідомлення ОСОБА_3 про необхідність явки 15.12.2023 року, про що зазначено в поданні, матеріали не містять.

Відповідно до копій постанов, які міститься в матеріалах особової справи №69/2023, ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за вчиненні правопорушення від 31.01.2024 року за ч. 1 ст. 127, 17.03.2024 року за ст. 183, 04.04.2024 року ст. 180 КУпАП.

Відповідно до характеристики Осичківського старостинського округу від 08.12.2023 року, яка міститься в матеріалах особової справи №69/2023, ОСОБА_3 зарекомендував себе посередньо. Протягом останнього року скарг від населення на останнього не надходило.

Протягом іспитового строку ОСОБА_3 вчиняв адміністративні правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах особової справи, останній зробив для себе відповідні висновки та бажає стати на шлях виправлення, також в поясненнях від 08.04.2024 року вказує на те, що перестав вживати алкоголь в результаті чого його життя змінилося на краще.

З поданих ОСОБА_3 документів вбачається, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина та вагітна двійнею дружина.

В ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють йото можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б свідчили про умисне невиконання покладених обов`язків під час дії воєнного стану, негативно характеризували засудженого, небажання стати на шлях виправлення. Згідно наявних в особовій справі повідомлень ОСОБА_3 характеризується посередньо.

Після письмового попередження та встановлення днів явки на реєстрацію від 02.01.2024 року ОСОБА_3 з`являвся на реєстрацію регулярно.

Отже, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки наявні матеріали не свідчать про злісне небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи № 69/2023 відносно ОСОБА_3 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання зобов`язань, передбачених ч. 3 ст. 164 КВК України, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання та дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 75,78 КК України, ст. 166 КВК України ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 7-ми діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_4