Справа № 308/3491/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000079, відомості про яке 12.02.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням, погодженим прокурором групи прокурорів ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000079, відомості про яке 12.02.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років.

Разом з тим, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про явище нелегальної міграції на території України, використовуючи воєнний стан, введений на території України через збройну агресію Російської Федерації проти України та заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_6 та іншими особами, дані яких встановлюються, який добре орієнтується на місцевості поблизу державного кордону України в прикордонній зоні Тячівського району Закарпатської області, тобто в місці - лінії розмежування державного кордону України та Республіки Румунія, на початку лютого 2024 року підшукав громадян України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , якому достеменно було відомо про вище вказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, яким повідомив, що може посприяти у незаконному перетині Державного кордону України, обумовивши дату та порядок незаконного переплавлення через Державний кордон, а також визначивши вартість незаконної послуги для ОСОБА_7 суму 4500 доларів США та з ОСОБА_8 суму 5000 доларів США, на що останні дали згоду.

Так, 21.02.2024 року біля 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи за заздалегідь обумовленим планом, реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, будучи у попередній злочинній змові з ОСОБА_6 на легковому автомобілі марки «VOLKSWAGEN GOLF» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , з метою сприяння особам ухилення від мобілізації відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 та переправлення їх через державний кордон України до країн Європейського Союзу, приїхавши до автостанції у м.Тячів за адресою м.Тячів, вул. Княгині Ольги, 4, де до них до автомобіля підсів ОСОБА_8 .

Після цього, не зупиняючись на вчиненому, а продовжуючи свої протиправні дії, 21.02.2024 року біля 18 години 10 хвилин ОСОБА_5 , діючи за заздалегідь обумовленим планом, реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, будучи у попередній злочинній змові з ОСОБА_6 на легковому автомобілі марки «VOLKSWAGEN GOLF» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , з метою сприяння особам ухилення від мобілізації відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 та переправлення їх через державний кордон України до країн Європейського Союзу, приїхавши до с. Тересва, де біля готелю «Затишок» за адресою с. Тересва, вул. Спортивна 50, Тячівського району зустрілись з ОСОБА_7 , від якого ОСОБА_5 знаходячись у салоні вказаного автомобіля отримав 4500 доларів США.

Після цього, отримавши вказану суму грошових коштів, рухаючись у сторону с.Грушово, Тячівського району Закарпатської області, у напрямку лінії розмежування українсько - румунського кордону, у салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наказали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимкнути мобільні телефони, провели інструктаж щодо порядку та місця перетину ними кордону, та з метою уникнення викриття їх протиправних дій нарядом контрольного відділу прикордонної служби ДПС України, який здійснював охорону та захист визначеної ділянки державного кордону, проводив прикордонний контроль і пропуску через державний кордон України, здійснили виїзд у с. Грушово, Тячівського району виїхавши на ґрунтову дорогу по вул. Думброва, де навпроти будинку №3 були виявлені та затримані працівниками правоохоронних органів.

У ході досудового розслідування, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 та ОСОБА_5 22.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

21.02.2024 о 23 годині 50 хвилин під час складання протоколу затримання особи у порядку ст.208 КПК України, в службовому кабінеті СУ ГУНП в Закарпатській області №141 за адресою м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці 13, у присутності захисника ОСОБА_9 , та понятих у затриманого ОСОБА_6 виявлено грошові кошти у сумі 100 доларів США, номіналом «100» доларів США, які під час проведення слідчої дії вилучено.

Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.332 КК України, яка інкримінується ОСОБА_6 передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

На підставі наведеного, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 170 КПК України, зокрема, конфіскації майна як виду покарання, спеціальної конфіскації, слідчий просить розглянути клопотання та у рамках кримінального провадження №0000079, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та враховуючи, що ч.3 ст.332 КК України, яка інкримінується ОСОБА_6 передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з конфіскацією майна, з метою подальшого проведення конфіскації майна, накласти арешт на грошові кошти у сумі 100 доларів США, номіналом «100» доларів США, які були вилучені у останнього 21.02.2024 під час затримання у порядку ст.208 КПК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якої просить клопотання про арешт майна проводити без його участі, зазначивши, що таке підтримує та просить задовольнити. Разом з цим, вказав, що ним було повідомлено власників майна про розгляд даного клопотання. Окрім цього, просив долучити до матеріалів клопотання витяг з ЄРДР, повідомлення про подозру, протокол затримання підозрюваного.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Неприбуття власника майна у судове засідання у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000079, сформованим станом на 22.02.2024 року, підтверджується, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, 12.02.2024 до слідчого управління ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали з міграційної поліції ГУНП в Закарпатській області про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що громадянин А спільно з невстановленими особами, групою осіб, за грошову винагороду організували незаконне переправлення осіб призовного віку через Державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

Відповідно до заяви ОСОБА_6 адресованої слідчому ОСОБА_10 від 21.02.2024 ОСОБА_6 надав дозвіл на огляд легкового автомобіля марки Фольцваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно протоколу огляду місця події від 21.02.2024 слідчим було виявлено та вилучено імітаційні грошові кошти у сумі 4500 доларів США, номіналом по «100» доларів США, серії та номер H8 з надписом «SUVENIR», мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 марки «iPhone 11 Pro» імеі 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 у якому знаходилась сім карта від мобільного оператора «Кївстар» з номером мобільного зв`язку № НОМЕР_4 , два мобільні телефони, які належать ОСОБА_5 , марки «iPhone 14 Pro Max» імеі 1) НОМЕР_5 2) НОМЕР_6 , у якому знаходиться сім карта від мобільного оператора «Лайф» з номером мобільного зв`язку НОМЕР_7 , мобільний телефон марки «Sigma» імеі 1) НОМЕР_8 , 2) НОМЕР_9 у якому знаходиться сім карта від мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного зв`язку № НОМЕР_10 . Також у салоні автомобіля на задньому сидінні виявлено та вилучено мобільний телефон, який належить ОСОБА_8 , участь у злочині якого встановлюється, марки «iPhone 5» імеі НОМЕР_11 у якому знаходилась сім карта від мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного зв`язку № НОМЕР_12 . А також вилучено ідентифіковані імітаційні кошти у сумі 5000 доларів США, номіналом по «100» доларів з яких: 900 доларів США номіналом по «100» доларів США серії та номер KB22339725I, 900 доларів США номіналом по «100» доларів США серії та номер KL81395319D, 600 доларів США номіналом по «100» доларів США серії та номер KB31443013B, 500 доларів США номіналом по «100» доларів США серії та номер KG43462628B, 500 доларів США номіналом по «100» доларів США серії та номер KB55615864R, 900 доларів США номіналом по «100» доларів США серії та номер KF11598465R, 500 доларів США номіналом по «100» доларів США серії та номер HA78820650A, 200 доларів США номіналом по «100» доларів США серії та номер HJ53886965A.

22.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 3 ст. 332 КК України.

22.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_13 власником автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF» з державними номерними знаками НОМЕР_1 є ОСОБА_6 .

Згідно протоколу вручення грошових коштів від 20.02.2024 оперуповноваженим було вручено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 45 імітаційних купюр серії Н8, ззовні схожими на купюру 100 доларів США, з написом «ONE HUNDRED DOLLARS» та «Suvenir». Громадянин ОСОБА_7 отримав 45 імітаційних купюр серії Н8, ззовні схожими на купюру 100 доларів США, з написом «ONE HUNDRED DOLLARS» та «Suvenir».

До клопотання також додано протоколи допиту свідків від 21.02.2024, протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 21.02.2024, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2024.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи надані докази, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а саме: грошових коштів у сумі 100 доларів США, номіналом «100» доларів США, які були вилучені у ОСОБА_6 21.02.2024 під час затримання у порядку ст.208 КПК України, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, мету накладання арешту конфіскацію майна як виду покарання, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено конфіскацію майна як виду покарання, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000079, відомості про яке 12.02.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на грошові коштти у сумі 100 доларів США, номіналом «100» доларів США, які були вилучені у ОСОБА_6 21.02.2024 під час затримання у порядку ст.208 КПК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1