Справа № 372/3287/21
Провадження 1-кс-445/24
ухвала

Іменем України

09 квітня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення прокурора Обухівської окружної прокуратури в Київській області про відмову у визнанні потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 до Обухівського районного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення прокурора Обухівської окружної прокуратури в Київській області про відмову у визнанні потерпілим, у якій адвокат просить суд визнати незаконною та скасувати відповідь прокурора Обухівської окружної прокуратури про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 , зобов`язати прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області прийняти рішення про визнання потерпілим та вручити представнику ОСОБА_6 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0001401 від 02.10.2020.

Представник скаржник в судовому засідання скаргу підтримала та просила її задовольнити, додатково зазначила, що процесуальне рішення прокурора викладене у формі, яка не відповідає вимогам КПК України, а постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим не отримували.

Прокурори в судовому засіданні заперечили проти даної скарги, просили суд відмовити. Разом з тим, прокурором долучено до матеріалів скарги постанову слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 27.03.2024 року про відмову у визнанні потерпілим.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Так, відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першоїстатті 284 цього Кодексу.

Згідно з статтею 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь - яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

В матеріалах справи наявна відповідь прокурора на заяву адвоката ОСОБА_3 про визнання потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001401. Однак вмотивована постанова прокурора про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 відсутня.

Як вбачається з листа прокурора від 25.03.2024 року, в обґрунтування прийнятого рішення про відмову у визнанні потерпілим прокурор посилається на те, що відсутні підстави для визнання ОСОБА_6 потерпілим.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 подано скаргу на рішення прокурора, що не підлягає оскарженню, оскільки таке рішення складено у формі, що не відповідає вимогам КПК України, тобто не у формі постанови.

Належним способом захисту прав скаржника в даному випадку є саме скарга на бездіяльність прокурора, а саме на не вчинення процесуальних дій по заяві сторони.

Стосовно вимог про зобов`язання уповноважених осіб Обухівської окружної прокуратури прийняти рішення про визнання ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні потерпілим слід відмовити, оскільки це є дискреційними (виключними) повноваженнями слідчого.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з положеннями глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Також чинним КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено право зобов`язувати слідчого визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, що не позбавляє останнього можливості, у випадку прийняття слідчим рішення про відмову у визнанні потерпілим, оскаржувати таке рішення, при цьому слідчий суддя також звертає увагу заявника на те, що нормами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено оскарження в судовому порядку недотримання процесуальних строків прийнятого слідчим рішення і провадження за вказаною вимогою, що була викладена у поданому заявником доповненні до скарги - не відкривалось.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, у відповідності до ст. 307 КПК України, слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , має бути відмовлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 220, 303, 304, 306-307, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення прокурора Обухівської окружної прокуратури в Київській області про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 09.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1