ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/390/24 Справа № 693/945/19 Категорія: ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

(в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 18 березня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000014 від 19.01.2018 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України,

у с т а н о в и л а :

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України, повернуто прокурору прокуратури Черкаської області для приведення у відповідність вимогам ст. 291 КПК України.

Як на підставу для такого повернення суд вказав, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не відповідає п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Зазначив, що склад інкримінованого обвинуваченим злочину за своєю юридичною конструкцією є матеріальним, тому наявність потерпілого при кваліфікації дій за ст. 191 КК України, є обов`язковою і право на відшкодування заподіяної шкоди виникає саме у останнього. При цьому згідно сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення, спільні умисні дії обвинувачених призвели до розтрати чужого майна грошових коштів, виділених Жашківською міською радою з бюджету м. Жашків Черкаської області. Однак власник цих грошових коштів під час досудового розслідування не встановлений та не визнаний потерпілим, що є порушенням ст. 55, 56, п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 18.03.2024 через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає, що в порушення вимог ст. 319 КПК України судом повторно проведено підготовче судове засідання, яке, відповідно до параграфу 3 Глави 28 КПК України, не є стадією судового розгляду кримінального провадження. Вказує, що у цьому кримінальному провадженні підготовчі судові засідання проведені 18.10.2019 та 29.03.2023 за результатами яких суддями Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_11 і ОСОБА_12 винесено ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта. Повторне проведення суддею Маньківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 підготовчого судового засідання в цьому кримінальному провадженні, на думку прокурора, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Щодо висновків суду про порушення прокурором вимог ст. 55, 56, п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, стверджує, що під час досудового розслідування юридична особа Жашківська міська рада, якій кримінальним правопорушенням заподіяно майнову шкоду, не набула статус потерпілого, оскільки не подавала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, про її залучення до провадження як потерпілого, тому відповідного рішення про залучення міської ради як потерпілого, орган досудового розслідування не приймав. З огляду на наведене, в обвинувальному акті вказано, що потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, тобто наведені відомості щодо потерпілого, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Додатково звертає увагу на те, що в рамках цього кримінального провадження прокурором заявлено цивільний позов в інтересах Жашківської міської ради і в ньому містяться усі необхідні дані юридичної особи в інтересах якої він пред`явлений. Тому суд не був позбавлений можливості викликати в судове засідання представника Жашківської міської ради, тобто особу, якій злочином завдано майнову шкоду.

Також зазначає, що судом повернуто обвинувальний акт прокурору неіснуючого державного органу прокуратури Черкаської області, незважаючи на те, що з 11.09.2020 розпочала свою роботу Черкаська обласна прокуратура.

Узагальнюючи викладене зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідає вимогам ст. 291 КПК України і має бути призначений до розгляду по суті пред`явленого обвинувачення.

На апеляційну скаргу прокурора захисником ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , подані заперечення, які зводяться до законності, обґрунтованості ухвали суду першої інстанції і безпідставності апеляційних вимог сторони обвинувачення.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явились обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та захисники адвокати ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

В заяві від 29.05.2024 захисник ОСОБА_14 просив апеляційний розгляд проводити за його відсутності та відсутності його підзахисного -обвинуваченого ОСОБА_8 , одночасно висловивши позицію щодо відмови у задоволенні апеляційної скарги прокурора в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі з наведених підстав, захисника ОСОБА_7 про залишення без задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора належить до часткового задоволення, з огляду на таке.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог лише в тому разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 409, ст. 411, 412 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто таке порушення вимог КПК України, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 4 статті 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Під обвинуваченням, в розрізі положень п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, розуміється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте у порядку, встановленому процесуальним законом.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України і має містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого, потерпілого та викривача; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Вказаною нормою законодавець встановив чіткі вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для повернення його судом першої інстанції прокурору, які розширеному тлумаченню не підлягають.

Його повернення передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд по суті пред`явленого обвинувачення.

Дослідивши та проаналізувавши зміст обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014, оскільки його зміст відповідає положенням ст. 291 КПК України.

Зокрема в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, з огляду на зібрані в ході досудового розслідування докази, наведено їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення ОСОБА_8 відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 191 КК України, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в тому числі і з урахуванням положень ч. 5 ст. 27 КК України. Інші положення ст. 291 КПК України, наявність яких судом першої інстанції не заперечується, при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 також цілковито дотримані.

Колегія суддів визнає неспроможними висновки місцевого суду щодо невиконання прокурором вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України при формулюванні пред`явленого обвинувачення та зауважує, що процедура набуття статусу потерпілого в кримінальному процесі визначена ст. 55 КПК України.

Зокрема ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Дійсно п. 3 ч. 2 ст. 191 КПК України передбачає в обвинувальному акті посилання на анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

З обвинувального акта встановлено, що спільні умисні дії ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які виразилися у штучному завищенні вартості товарів та утворенні перевищення суми фактично сплачених ВУЖКГ грошових коштів за поставлений товар у порівнянні з його ринковою вартістю, призвели до розтрати чужого майна грошових коштів в сумі 74 383, 34 грн., виділених ВУЖКГ Жашківською міською радою з бюджету м. Жашків Черкаської області. Тобто в даному кримінальному провадженні заподіяно майнову шкоду кримінальним правопорушенням юридичній особі Жашківська міська рада.

Разом з цим, як слідує з обвинувального акта та долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, Жашківська міська рада не подавала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення чи заяву про залучення її до провадження як потерпілого, відповідного рішення не приймалось і органом досудового розслідування, тому не набула процесуального статусу «потерпілий». Про що вказує і факт заявлення прокурором в інтересах держави в особі Жашківської міської ради цивільного позову на суму 74 383, 34 грн, тобто на суму заподіяної злочином майнової шкоди.

З огляду на наведені обставини, в обвинувальному акті міститься посилання про відсутність потерпілих в кримінальному провадженні, тобто наведені відомості передбачені п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Колегія суддів додатково зауважує, що вимоги процесуального закону не наділяють суд першої інстанції повноваженнями, до ухвалення судового рішення по суті пред`явленого обвинувачення, вказувати на неправильність чи неповноту встановленого прокурором обсягу обвинувачення, обраної кваліфікації дій, наявність усіх елементів складу кримінальних правопорушень інкримінованих особам. В тому числі, суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання не має права оцінювати процесуальне рішення прокурора про закінчення досудового розслідування в частині достатності доказів та повноти формулювання офіційної версії обвинувачення.

Завданням підготовчого судового засідання є лише перевірка відповідності форми обвинувального акта вимогам, визначеним ст. 291 КПК України. На даній стадії судом не досліджуються фактичні обставини провадження, не надається процесуальна оцінка обсягу пред`явленого обвинувачення та правильності кваліфікації дій. Сумніви, що виникають у суду щодо пред`явленого в обвинувальному акті обвинувачення і, які не охоплюються процесуально визначеними підставами для його повернення прокурору, не є предметом дослідження під час підготовчого судового провадження, а підлягають вирішенню під час судового розгляду по суті пред`явленого обвинувачення, шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів, в тому числі доказів, якими воно обґрунтовується з точки зору належності, допустимості і достатності.

Наведене вказує на процесуальну неможливість на стадії підготовчого судового засідання оцінки судом першої інстанції складу злочину передбаченого ст. 191 КК України, з посиланням на обов`язкове залучення в даній категорії справ потерпілих та їх виключне право на відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Встановлені судом порушення, наявність яких колегією суддів визнається необґрунтованою, не перешкоджають суду встановити істину у справі, оскільки суд має можливість дати оцінку обґрунтованості пред`явленого обвинувачення і прийняти відповідне рішення, в тому числі щодо заявленого прокурором в інтересах держави в особі Жашківської міської ради цивільного позову, за загальними принципами судочинства, у відповідності до норм КПК України та не заважає прийняти законне, обґрунтоване рішення під час судового розгляду.

Колегія суддів визнає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення на повернення обвинувального акта в даному провадженні прокурору неіснуючого органу прокурору прокуратури Черкаської області та зауважує на те, що відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та наказу Генерального прокурора № 414 від 08.09.2020, з 11.09.2020 розпочала свою діяльність Черкаська обласна прокуратура.

Твердження прокурора про неможливість, при зміні складу суду, проведення повторного підготовчого судового засідання новим його складом, не узгоджуються з положеннями ст. 319, 314 КПК України, тому апеляційна скарга задовольняється частково.

Оскільки висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам провадження, а при прийнятті рішення було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст. 404, п. 6 ч. 1 ст. 407, ст. 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 18 березня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000014 від 19.01.2018 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України, скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді