ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/717/21 Номер провадження 11-кп/814/1383/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000403 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук Полтавської області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

обвинуваченому за ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 313 КК України,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 02.05.2024 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 313 КК України, а саме: у незаконному придбанні (виготовленні) та зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, вчиненому організованою групою; незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю псевдоефедрин та фенілнітропропен, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, обіг яких обмежено метамфетаміну та амфетаміну, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою; незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено метамфетаміну та амфетаміну, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою, в період з листопада 2019 року по 13 лютого 2020 року на території м. Кременчук та Кременчуцького району Полтавської області.

Зокрема, ОСОБА_8 як організатор організованої групи, виконав наступні функції:

- з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного придбання, зберігання, перевезення прекурсорів з метою використання для виготовлення психотропних речовин в особливо великих розмірах з метою збуту, організував організовану групу, до складу якої залучив ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,

- здійснював загальне керівництво та координацію діями всіх учасників організованої групи,

- спільно з іншими учасниками організації розробляв плани вчинення злочинів, координував їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень,

- розподіляв ролі між усіма учасниками організованої групи,

- встановлював загальновизначені правила поведінки та конспірації організації та забезпечував дотримання їх учасниками,

- розподіляв грошові кошти, які отримувались від вчинення протиправної діяльності між учасниками групи.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 313 КК України, зокрема особливо тяжких, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому вказав, що ОСОБА_8 порушив раніше обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Тому дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд безпідставно вказав на наявність ризиків та змінив запобіжний захід на тримання під вартою.

При цьому вважає, що зазначені у клопотанні ризики не підтверджені, а суворість покарання не може бути єдиною підставою для тримання під вартою.

Стверджує, що суд безпідставно послався як на доказ порушення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на ухвалу Октябрського районного суду м. Кременчук від 04.08.2023 у кримінальному провадженні № 0000591.

Не враховано особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні сім`ю та постійне місце проживання, не порушував раніше запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Також звернув увагу, що справа в суді першої інстанції розглядається тривалий час.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000403 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 за ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 313 КК України. В судовому засіданні 04 березня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.05.2024 включно.

Частиною 1 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що провадження на час вирішення питання не закінчено.

Як вбачається з матеріалів провадження 29.04.2021 щодо ОСОБА_8 було складено обвинувальний акт, який направлений до суду та справа розглядається судом першої інстанції. Тому, кваліфікація дій та всі доводи щодо наявності або відсутності вини обвинуваченого, чи його причетність до кримінальних правопорушень, а також допустимість доказів мають вирішуватися судом під час судового провадження. На даному етапі судового розгляду суди позбавлені можливості вирішувати ці питання до розгляду справи по суті.

05.05.2021 ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у цьому кримінальному провадженні, який неодноразово продовжувався на підставі судових рішень. 30.06.2023 ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків. Вказаний запобіжний захід також неодноразово продовжувався ухвалами суду.

15.02.2024 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0000591 від 04.08.2023.

Тобто суд, встановивши, що ОСОБА_8 порушив раніше обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, задовольнив.

При цьому суд правильно вказує на тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_8 , зокрема особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, те, що обвинуваченому в іншому кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судовий розгляд у даному провадженні не закінчено, суд дійшов правильного висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд правильно послався на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000591 від 04.08.2023, як на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки вказана ухвала є загальнодоступною в Єдиному державному реєстрі судових справ. Більше того, з вказаної ухвали вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема і під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу.

Позитивна характеристика, наявність місця проживання та родинних зв`язків є явно недостатніми для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Будь-яких документів про те, що обвинувачений ОСОБА_8 через стан здоров`я не може утримуватися під вартою стороною захисту не надано та судом таких обставин не встановлено.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4