"25" квітня 2024 р. Єдиний унікальний № 371/975/23
Номер провадження № 1-кп/371/110/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/975/23

Провадження № 1-кп/371/110/24

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000134, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миронівка Київської області, має професійно технічну освіту, одружений, на утриманні має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця перебування: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, працює оператором з виробництва ТОВ «Ореол-1»,

за ч. 3 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В :

За обставинами кримінального правопорушення, 26 травня 2023 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 відпочивав з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими особами, а також малолітніми дітьми, у приміщенні кафе «Млин на містечку», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де вживали алкогольні напої.

Під час відпочинку між ОСОБА_13 та ОСОБА_4 сталася сварка з приводу не проходження останнім військової служби в Збройних Силах України, в цей час у ОСОБА_4 безпричинно виник умисел на вчинення хуліганських дій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 22 годині 02 хвилин, перебуваючи в приміщенні розважального закладу (кафе) «Млин на містечку» за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки і моральності в суспільному житті, правил співжиття та взаємної поваги, протиставляючи себе суспільству, усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, у присутності сторонніх осіб, у тому числі неповнолітніх дітей та жінок, виявляючи п`яне молодецтво та грубу фізичну силу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_13 та усвідомлюючи, що перед ним знаходиться особа жіночої статі, яка фізично слабкіше його і фізично не може йому протистояти, поводячи себе нахабно та діючи з особливою зухвалістю, безпричинно долонею лівої руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_13 , в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_13 фізичного болю та заподіяв тілесні ушкодження, а саме численні дрібні внутрішньошкірні крововиливи в білявушній ділянці справа, забій легкого ступеню м`яких тканин білявушної ділянки справа, які утворилися від одноразової дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 26 травня 2023 приблизно о 22 годині 03 хвилин, перебуваючи в приміщенні кафе «Млин на містечку», протиправні агресивні дії ОСОБА_4 помітила ОСОБА_14 , яка підійшла до нього та висловила рішучу вимогу припинити хуліганські дії, які пов`язані із заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та грубому порушенні громадського порядку.

Не маючи наміру та бажання припиняти протиправні дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм і правил поведінки в суспільстві, поводячи себе цинічно, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_14 та безпричинно правою рукою відштовхнув її, чим вчинив опір громадянці, яка припиняла хуліганські дії, спричинивши потерпілій ОСОБА_14 фізичного болю.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 кафе «Млин на містечку» тимчасово припинило свою роботу.

Фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив, визнав себе винуватим у діяннях, в яких обвинувачується.

Не заперечили встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор, потерпілі та захисник.

За правилами ст. 472 КПК України, 11 квітня 2024 року між прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 1 ст. 472 КПК України.

Згідно укладеної угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Угодою сторони погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 296 КК України, у виді двох років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалість якого буде визначена судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд керується такими правилами та враховує такі обставини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що за вчинення хуліганських дій, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Вчинене кримінальне правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Після оголошення тексту угоди суд з`ясував у обвинуваченого, чи повністю він розуміє права, надані обвинуваченому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Встановлено, що обвинувачений у повній мірі розуміє права, надані йому ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Як особа, обвинувачений за місцем проживання характеризується як такий, скарг на поведінку якого не надходило, компроментуючі матеріали відсутні, за місцем роботи характеризується позитивно, як гідний професіонал та порядний працівник, має правильні життєві пріоритети та орієнтири, одружений, має малолітнього сина, раніше не судимий, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра.

Такі фактичні обставини підтверджуються даними характеристики з місця проживання, виданої Миронівською міською радою від 01 червня 2023 року, характеристики з місця роботи від 01 червня 2023 року, виданої начальником виробництва ТОВ «Ореол-1», довідок Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» від 31 травня 2023 року, вимоги УІАП та координації поліції «102» ГУ НП в Київській області № 3478/109/1602/02-23 від 30 травня 2023 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 04 жовтня 2016 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Відповідно до досудової доповіді Обухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області від 29 вересня 2023 року, органом пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінено як середній.

З огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, спосіб його життя, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення (при середньому рівні небезпеки для суспільства), орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк два роки є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та доцільність застосування щодо нього випробування відповідно до ст. 75 КК України, з встановленням мінімального іспитового строку.

Звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням можливе в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, з покладанням на нього обов'язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що умови укладеної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлено.

Долю документа суд вирішує, керуючись правилами, встановленими ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 квітня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Миронівського відділу Обухівської прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Керуючись правилами ст. 100 КПК України, після набрання вироком чинності вирішити долю документа: оптичний DVD-R диск «Verbatim» 4,7 Gb, 16x,120min із написом «Млин.26.05.23», зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000104.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

Обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1