25 червня 2024 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув в судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , подане адвокатом ОСОБА_4 про скасування арешту майна,
14.06.2024 ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
25.04.2024 при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено належний ОСОБА_5 мобільний телефон «iPhone 15 Pro Max» серійний номер НОМЕР_1 на який відповідно до ухвали слідчого судді від 01.05.2024 накладено арешт з метою збереження речових доказів.
На теперішній час, органом досудового розслідування проведені необхідні дослідження та вивчення належного ОСОБА_3 телефону та відпала потреба досудового розслідування у збереженні накладеного арешту.
Ураховуючи викладене, просить скасувати арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.05.2024, а саме мобільного телефону «iPhone 15 Pro Max» серійний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , вилучений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
У судове засідання представник власника майна не прибув з підстав процесуальної зайнятості, доводи клопотання підтримує, просить задовольнити.
Слідчий слідчого управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленим розгляд клопотання, причини неявки невідомі.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
За таких обставин, ураховуючи скорочені процесуальні строки розгляду, слідчий суддя вважає можливим розглянути дане клопотання за відсутності учасників процесу.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст.107 КПК України.
Вивчивши клопотання, його суть та додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Досудовим слідством встановлено, що голова Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_6 , будучи обізнаним щодо державної програми Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури, відповідно до ст. 14 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 «Про порядок надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації», з використанням електронної публічної послуги «Є-Відновлення», організував злочинну схему щодо заволодіння бюджетними коштами, виділених як компенсація за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.
Відповідно до п. 81 постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.2022 № 473 «Про затвердження порядку виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд» з метою забезпечення проведення комісійного обстеження пошкоджених об`єктів уповноваженим органом утворюється комісія.
Так, голова Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_6 залучив до складу комісії селищної ради з питань щодо надання компенсації за пошкодженні об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, підконтрольних собі осіб, а саме: ОСОБА_7 - заступника голови комісії, ОСОБА_8 - секретар комісії, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 - члени комісії, які діють на підставі розпорядження голови Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 24.06.2022 № 67.
Здійснюючи контроль за роботою вказаної комісії, голова комісії - голова Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_6 надає вказівки її членам щодо складання фіктивних актів про часткове пошкодження, або повністю пошкоджене майно, яке належить підконтрольним йому власникам будинків, які начебто частково пошкодженні внаслідок бойових дій, після чого у подальшому вказана комісія складає відповідний акт, а реєстратор за допомогою електронного підпису вносить недостовірну інформацію до реєстру пошкодженого майна та ДП «Дія», для подальшого отримання компенсацій.
В ході проведення досудового слідства встановлено адресу житлового будинку щодо якого складено фіктивний акт Кушугумською селищною радою про часткове пошкодження будинку: АДРЕСА_2 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.06.2011 № 818.
Аналогічний факт складання фіктивного акту комісією Кушугумської селищної ради Запорізького району виявлено за результатами обстеження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час здійснення досудового розслідування процесуальним керівником у кримінальному провадженні направлено запит до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України щодо надання інформації про пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна на території Запорізької області.
Відповідно до наданої інформації з реєстру про пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна встановлено, що Кушугумською селищною радою Запорізького району подано інформацію відносно об`єктів нерухомого майна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які пошкоджено внаслідок бойових дій спричинених збройною агресією російської федерації.
Крім того, в ході проведення тимчасового доступу до документів в Міністерстві розвитку громад, територій та інфраструктури України вилучено копії завірених документів, які подавались Кушугумською селищною радою Запорізького району до реєстру пошкодженого майна, а саме:
- акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації за адресою: АДРЕСА_2 ;
- технічний паспорт на садибний (Індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_4 , план земельної ділянки, план будинку, експлікація приміщень до плану житлового будинку літера «А», характеристика будинку, господарських, будівельних та споруд, свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 818 від 22.06.2011;
- акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації за адресою: АДРЕСА_3 ;
- витяг про державну реєстрацію права, витяг з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна ОНМ-10.08.2023-179679.
Крім того, посадові особи Кушугумської селищної ради Запорізького району зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб із директором підрядної організації, в умовах воєнного стану заволоділи бюджетними грошовими коштами, виділеними на виконання робіт на об`єктах, розташованих на території громади.
- на закупівлю робіт «Капітальний ремонт тротуару на розі вулиць Комбайна 42-вулиць Зарічна 69-146 смт. Кушугум» на загальну суму 3,188 млн. грн., де умисно зависили вартість ТМЦ що використовується при проведені робіт, а також обсяги робіт, що призвело до розтрати бюджетних коштів;
- на закупівлю робіт «Поточний ремонт спортивного майданчика в смт. Малокатеринівка» на загальну суму 718 тис. грн, де умисно завищили вартість ТМЦ що використовується при проведені робіт, та здійснили заміну будівельних матеріалів на більш дешевші, що призвело до розтрати бюджетних коштів.
З метою виявлення та вилучення речей і документів, для підтвердження протиправних дій вищевказаних осіб, 25.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_15 від 29.03.2024 було проведено обшук житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено наступне майно, а саме:
1. Apple Iphone 15 Pro Max, imei 1: НОМЕР_2 , imei2 : НОМЕР_3 в корпусі сріблястого кольору з сім-карткою Київстар з мобільним номером НОМЕР_4 .
25.04.2024 слідчим винесено постанову про визначення вилученого майна під час обшуку 25.04.2024 речовим доказом, так як воно є матеріальним об`єктом, яке зберегло на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.
1. Apple Iphone 15 Pro Max, imei 1: НОМЕР_2 , imei2 : НОМЕР_3 в корпусі сріблястого кольору з сім-карткою Київстар з мобільним номером НОМЕР_4 .
Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України заявник зазначає, що на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки усі необхідні слідчі дії органом досудового розслідування проведено необхідні дослідження та вивчення належного ОСОБА_3 телефону.
Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна із можливістю надання учасниками процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Представник власника майна довів, що відпала потреба в подальшому застуванні арешту мобільного телефону, що належить ОСОБА_3 .
Прокурор та слідчий не надали доказів, які б підтверджували необхідність подальшого арешту вищевказаного майна.
Слідчий суддя також враховує, що арешт на мобільний телефон «iPhone 15 Pro Max» серійний номер НОМЕР_1 було накладено ще 01.05.2024.
Як встановлено судом з матеріалів кримінального провадження, володілець майна, що звернувся до суду з клопотанням, не має відношення до кримінального провадження. З матеріалів кримінального провадження також не вбачається, що заявник є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи.
Слідчий суддя зазначає, що слідчим не спростовано доводів заявника, слідчому судді не надано жодних доказів того, що вказаний мобільний телефон, який був визнаний речовим доказом, можуть містити на собі сліди злочину, а також того, що арештоване майно є предметом злочину.
Будь-яких чітких даних про те, яке саме доказове значення може мати вищезазначений мобільний телефон, стороною обвинувачення в судовому засіданні не наведено. Конфіскація майна за інкримінований злочин не передбачено.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, а відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
У відповідності ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу, арешт майна також може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном чи використовувати його.
У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна має тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні рішення (ст. 368 КПК України).
Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У рішеннях по справам «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів, або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.
З урахуванням вищезазначеного, подальше збереження арешту майна заявника може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном заявника, що буде порушенням ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим.
Отже, в умовах реалізації сторонами конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.
Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає, що в подальшому застосуванні арешту на мобільний телефон відпала потреба, так як стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що зазначений вище мобільний телефон має, може містити сліди злочини, є предметом злочину чи він може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні та що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_3 , яка є власником вказаного майна.
Відтак клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170-174 КПК України, слідчий суддя
Клопотання ОСОБА_3 , подане адвокатом ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 травня 2024, а саме мобільного телефону «iPhone 15 Pro Max» серійний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , вилучений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали доручити старшому слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області капітану поліції ОСОБА_16 .
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1