ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/903/24
Провадження № 1-в/210/58/24
У Х В А Л А

іменем України

20 лютого 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «КВК №80» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 12.02.2024 року надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні прокурор вважав подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Представник ДУ «КВК (№80)» подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 подання підтримав та просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Синельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення/, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України остаточно призначено покарання у виді іспитового строку на 2 роки.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.05.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України та призначено йому покарання у вигляді 14 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання, тобто з 15.03.2014 року. Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 15.03.2014 року (початок перебування під вартою) по 20.06.2017 року (до дня набрання чинності закону про внесення змін до ч.5 ст.72 КК України), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.05.2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04.04.2019 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.05.2018 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 року змінено. На підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ зараховано ОСОБА_5 у строк покарання попереднє ув`язнення з 15 березня 2014 року по 27 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті судові рішення щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Таким чином, початок строку 15.03.2014 року, кінець строку 03.10.2024 року.

Згідно характеристики за час відбування покарання в ДУ «КВП (№80)» засуджений підтримує соціальні зв`язки, бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя.

Відповідно до Довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_5 за весь час відбування покарання має 6 стягнень (останнє в 2017 році), які на даний час є погашеними, та 8 заохочень в період з 2019 року по 2023 року.

Крім того, у матеріалах справи мається комісійний висновок від 15.01.2024 щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 згідно якого із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений набрав 84 бали з мінімально необхідних 65, тому вважається таким, що довів своє виправлення.

З довідки про доходи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в 2023 році не отримував дохід.

Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Частиною 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На час звернення до суду з клопотанням, вбачається, що ОСОБА_5 відбув строк, передбачений ст.81 КК України. Станом на 20.02.2024 року невідбута частина строку покарання засудженого складає 7 місяців 13 днів.

Оцінивши поведінку засудженого за весь період відбуття покарання, матеріали особової справи, щоденник індивідуальної роботи із засудженим, характеристику, відомості про відсутність діючих стягнень, наявність заохочень, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своєю поведінкою довів своє виправлення. У зв`язку із чим, в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства, та вважає можливим звільнити його умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбуту частину строку покарання.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)» за вироком Павлоградського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 11.05.2018 року, звільнити умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 7 місяців 13 днів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 21.02.2024 року о 15-30 годині.

Суддя: ОСОБА_1