Справа № 738/395/24
№ провадження 1-кп/738/56/2024
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 06 лютого 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Волосківці Менського (нині Корюківського) району Чернігівської області, який зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого вантажником ТОВ «Нептун», інваліда ІІІ групи, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК), -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

ОСОБА_3 03 лютого 2024 року близько 16 години 00 хвилин, знаходячись неподалік будівлі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, діючи умисно, перебуваючи поряд з ОСОБА_5 , який знаходився в положенні стоячи та тримаючи у правій руці аерозольний балончик з речовиною подразнюючої дії, умисно розпилив її в обличчя ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиву обох очей, які відповідно до висновку експерта № 26 від 14.02.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діяння, пояснив, що конфліктна ситуація яка трапилася з потерпілим тривала ще з кінці грудня 2023 року. В день події, близько 16 години він перебував в центрі Мени на зупинці, чекав на брата. До того місця приїхав потерпілий і в них виникла словесна перепалка. Йому здалося що останній має намір його вдарити і він пирснув з перцового балончика в обличчя останньому. Даний балончик він завжди носив у кармані. Просить суд вуворо не карати.

ІІІ. Позиція потерпілої сторони.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в день події він приїхав в центр Мени до аптеки. Там зустрівся з обвинуваченим, який почав його ображати. Коли він повертався з аптеки конфлікт продовжився. В ході даного конфлікту обвинувачений пирснув йому в обличчя з балончика, який тримав в правій руці. Він відчув різкий біль в очах. Згодом викликав працівників поліції та звернувся за медичною допомогою.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 06 лютого 2024 року (а.с. 29), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Заява про вчинене кримінальне правопорушення від 06 лютого 2024 року (а.с. 33), згідно якої ОСОБА_5 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 03.02.2024 року застосував відносно нього балончик з невідомою речовиною чим спричинив йому тілесні ушкодження.

Протокол проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2024 року (а.с. 37-40), який був проведений з потерпілим ОСОБА_5 , під час якого потерпілий показав на місці та розповів, що 03.02.2024 він в центрі міста Мена зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_3 . У них виник конфлікт в ході якого останній розпилив невідому речовину йому в обличчя.

Протокол проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2024 року (а.с. 42-46), який був проведений зі свідком ОСОБА_6 під час якого свідок показав на місці та розповів, що 03.02.2024 року він у власних справах перебував в центрі міста Мена та став свідком конфлікту, який трапився з на той час невідомими йому особами. Він бачив, як один з них розпилив з балончика, який тримав в правій руці, якусь речовину в обличчя іншому. Частина даної речовини потрапила і на нього. Вона була подразнюючої дії.

Висновок експерта № 26 від 14 лютого 2024 року (а.с. 52-54), з якого вбачається, що в громадянина ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви обох очей, що міг утворитися від дії речовини, яка має подразнюючу дію в тому числі 03.02.24, та відповідно до п.2.3.1а, 2.3.2б, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Протокол проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2024 року (а.с. 64-68), який був проведений з обвинуваченим ОСОБА_3 , під час якого останній показав та розповів, що 03.02.2024 в центрі Мени в нього сталася сварка з потерпілим ОСОБА_5 . В ході даної сварки він розпилив перцовий балончик в обличчя останнього.

Дані, які характеризують особу обвинуваченого відображені в паспорті серії НОМЕР_1 , копії пенсійного посвідчення, інформації щодо судимості, інформації щодо перебування на медичному обліку, довідці-характеристиці з місця проживання та місця роботи (а.с. 55-60, 69).

V. Оцінки суду.

Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні.

З іншої сторони, обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК визнав, дав суду відповідні викривальні показання.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує наступне.

Так, Суд зазначає, що із показань обвинуваченого ОСОБА_3 він дійсно розпилив рідину подразнюючої дії з балончика в обличчя ОСОБА_5 .

Дані показання логічно узгоджуються із протоколами проведення слідчих експериментів, які були проведені з потерпілим ОСОБА_5 , з свідком ОСОБА_6 , а також з самим обвинуваченим ОСОБА_5 , а також з висновком експерта № 26 від 14.02.2024.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені Судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності.

Таким чином, аналіз доказів по справі дає підстави Суду зробити висновки про винуватість ОСОБА_3 .

Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 125 КК України, як нанесення легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

VІ. Призначення покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК та обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК Судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція частини першої статті 125 КК передбачає альтернативну міру покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:

1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є кримінальним проступком;

2. наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інвалідності;

4. наявність постійного місця проживання та роботи, позитивні характеристики за такими;

5. відсутність як обставин, що пом`якшують покарання, так і обставин, які його обтяжують;

6. те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався;

7. позицію потерпілої сторони, щодо призначення покарання.

У зв`язку із чим, Суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання більш м`якшого чи тяжчого покарання Суд не знаходить.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 379 гривень 50 копійок матеріальної шкоди та 15 000 гривень моральної шкоди.

При розгляді заявленого цивільного позову Суд враховує, що обвинувачений його не визнав.

В свою чергу, виходячи із змісту частини другої статті 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Так, вирішуючи цивільний позов, Суд знаходить, що шкода сталася внаслідок протиправних дій обвинуваченого, за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілому.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обстави, враховуючи, що завдана матеріальна шкода документально підтверджена (а.с. 16-20), Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 379 гривень 50 копійок матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В даних правовідносинах, розмір відшкодування моральної шкоди, Суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_5 , тривалістю відновлювального періоду, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Беручи до уваги викладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_5 , тяжкість вимушених змін у його житті, часу та зусилля, необхідних для відновлення психологічного стану здоров`я, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що розмір відшкодування достатній для компенсації завданої позивачу моральної шкоди, необхідно визначити в сумі 7 000 гривень 00 копійок.

З огляду на наведе, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілого задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на його користь 379 гривень 50 копійок у відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та 7 000 гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 379 (триста сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок у відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1