Справа № 204/4836/24
Провадження № 1-кс/204/1356/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року

слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000780 від 22 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

15.05.2024 в провадження Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000780 від 22 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання. В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2022 у кримінальному провадженні №0000780 внесеного до ЄРДР від 22 грудня 2021 року, накладено арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користуванням домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , який, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №293773840 від 05.01.2022 на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).В лютому 2020 року, ОСОБА_5 , звернувся з позовом до ОСОБА_6 , яка є його донькою, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , про визнання договору дарування недійсним. 12 лютого 2021 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська по справі №204/1291/20 в задоволені позову було відмовлено. 25 серпня 2021 року Дніпровським апеляційним судом ухвалено постанову, якою скасовано рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12.02.2021 та постановлено нове рішення, яким визнано недійсним договір дарування житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений 15.03.2019 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за №175. 29 листопаду 2021 року постановою Верховного Суду, постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року залишено без змін. 3 відкритого доступу до реєстру на нерухоме майно ОСОБА_9 дізнався, що на вищезазначене домоволодіння накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_10 справа №204/13/22. Також йому стало відомо, що заяву, за якою були внесені відомості до ЄРДР подала його донька. У вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_11 жодного разу, починаючі з 22 грудня 2021 року по теперішній час, не допитувався та не викликався та взагалі не має відношення до кримінального провадження. Крім того, підозра у кримінальному провадженя жодній особі не була пред`явлена. Написана його донькою заява це лише намагання останньою створити перепони до реалізації його відновленого права власності на зазначене домоволодіння в тому числі і за допомогою правоохоронних органів. Процесуальна необхідність в накладенні арешту на вказане домоволодіння, а тим паче в його продовженні відсутня. Ніякого доказового значення за даним кримінальним провадженням, дане домоволодіння не має.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000780, оскільки досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває та за для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення органом дізнання здійснюються слідчі дії, тому необхідність у скасуванні арешту не відпала.

Дізнавач ВП №6 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду лист, в якому зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000780 триває, та задля встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення органом дізнання здійснюються слідчі дії задля встановлення причетних осіб. Також просив розгляд клопотання проводити за його відсутністю.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слід звернути увагу, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження протягом його дії. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2022 у кримінальному провадженні №0000780 внесеного до ЄРДР від 22 грудня 2021 року, накладено арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користуванням домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , який, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №293773840 від 05.01.2022 на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Слідчим суддею у вищевказаній ухвалі було встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, наявні підстави для накладення арешту на домоволодіння, у зв`язку з чим підставою для накладення арешту на домоволодінням, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , послугувала наявність розумної підозри вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, є речовим доказом.

Так з листа дізнавача сектору дізнання ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 вбачається, що в провадженні сектору дізнання ВП №6 перебуває кримінальне провадження №0000780 внесеного до ЄРДР від 22 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Станом на 10.06.2024 органом досудового розслідування проводяться необхідні слідчі дії задля встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Зазначена процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Так під час судового розгляду прокурор, яка здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, зазначила, що досудове розслідування кримінального провадження №0000780 триває, та органом дізнання проводяться певні слідчі дії за для встановлення причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення. Вказані обставини також підтверджуються листом дізнавача ВП №6, дослідженого судом у судовому засіданні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 19.02.2009 «Христов проти України», заява №24465/04 Європейський суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка зокрема проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Крім того, згідно до ч.2 ст.13 ЗУ Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Таким чином, ухвала слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2022 є обов`язковою для виконання, оскільки є чинною. Правом на її оскарження сторона захисту не скористалась.

Враховуючи, що згідно до пояснення прокурора досудове розслідування кримінального провадження №0000780 триває, що підтверджується листом дізнавача ВП №6, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що ухвалою суду від 11.01.2022 арешт було накладено обґрунтовано, та на даний час підстави накладення арешту не відпали, а також не спростовано необхідності подальшого застосування арешту майна і потреба в ньому не відпала, оскільки досудове розслідування триває та проводяться певні процесуальні дії.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження, втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, та необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження має місце згідно чинної ухвали суду, не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу на те, що стороною захисту не було вжито заходів щодо оскарження ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2022 та позиція адвоката фактично зводяться до незгоди з прийнятим рішенням. Таким чином, підстави для задоволення клопотання у слідчого судді відсутні.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст.98, 170-173 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1