П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 0907/7945/2012

Провадження № 1/348/1/24

23 лютого 2024 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретася судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підсудного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні зауваження підсудного ОСОБА_6 на протокол судових засідань,

встановив:

підсудний подав зауваження на протокол судових засідань, відповідно до яких вважає, що суд неправильно відобразив дані щодо особи потерпілого, а саме: не вказав, що потерпілий є військовим пенсіонером та не вказав його місце праці (арк. спр.229 т.14); не відобразив у протоколі, що свідок ОСОБА_7 однозначно заявила, що заяви підсудного на видачу дубліката виконавчого листа не було, а дублікат виконавчого листа був виданий за рішенням судді ОСОБА_8 (арк. спр.244 т.14); не вказав, що у останнтому слові підсудний просив винести окрему постанову в порядку ст.23-2 КПК України (1960 року) до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Офісу Генерального прокурора України щодо притягнення до відповідальності всіх прокурорів, які були задіяні у незаконному обвинуваченні підсудного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 та ч.3 ст.358 КК України (арк. спр.250 т.14).

У ході попереднього вивчення поданих зауважень суд дійшов висновку, що такі не підлягають посвідченню, оскільки: під час встановлення, у ході судового засідання 29.09.2022, особи потерпілого, не було встановлено обставин, які зазначає у зауваженнях підсудний, в протоколі відображено всі дані, які повідомив потерпілий; у ході допиту свідка ОСОБА_7 , який відбувався 12.12.2023, свідок зазначала, що не пам`ятає чи підсудний подавав заяву про видачу дубліката виконавчого листа, а також не вказувала, що саме суддя ОСОБА_9 дав їй розпорядження видати такий дублікат, у ході її допиту свідок не вказувала ствердно, що заяви підсудного не було, як зазначено у зауваженнях; 23.01.2024 підсудний під час виступу з останнім словом дійсно просив винести окрему постанову в порядку ст.23-2 КПК України (1960 року) до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Офісу Генерального прокурора України щодо притягнення до відповідальності всіх прокурорів, які були задіяні у незаконному обвинуваченні підсудного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 та ч.3 ст.358 КК України, а у протоколі це вказано загальним твердженням.

Підсудний та його захисник зазначили, що немає необхідності додаткового прослуховувати технічний запис судових засідань з цих питань.

Прокурор проти задоволення зауважень заперечив, не подавав клопотання про прослуховування технічного запису судових засідань.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку щодо відсутності підстав для посвідчення правильності зауважень до протоколу на арк. спр. 229, 244 т.14 відхиляє їх, а також щодо правильності зауважень до протоколу на арк. спр.250 т.14.

Керуючись ст. 88-1 КПК України (1960 року), суд,

постановив:

Зауваження задовольнити частково.

Посвідчити правильність зауважень до протоколу на арк. спр.250 т.14, а саме: що у останнтому слові підсудний просив винести окрему постанову в порядку ст.23-2 КПК України (1960 року) до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Офісу Генерального прокурора України щодо притягнення до відповідальності всіх прокурорів, які були задіяні у незаконному обвинуваченні підсудного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 та ч.3 ст.358 КК України.

Відхилити зауваження на протокол на арк. спр. 229, 244 т.14 через відсутність підстав для посвідчення правильності таких зауважень.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1