Справа № 303/4907/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000662 від 18 березня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, фізичної особи - підприємця, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

з боку сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисниці ОСОБА_5 ,

інших учасників: потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно, тобто, без передбаченого законом дозволу, придбав, у невстановленої особи, вогнепальну зброю, придатну для стрільби з бойовими припасами, а саме патронами калібру 7,65 мм типу "Browning" зразка 1900 року, яку в подальшому умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, з метою самоствердження в суспільстві, зберігав та носив при собі до поки 17 березня 2020 року о 21:45 години її не використав, а саме: в момент керування своїм автомобілем марки "VOLKSWAGEN" моделі "PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Томаса Масарика в м.Мукачево, виконуючи поворот ліворуч на вул. Михайла Токаря, здійснив два постріли в напрямку автомобіля марки "ЗАЗ" моделі Таврія, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , одним з яких влучив у передню водійську дверку, чим саме спричинив вогнепальне поранення водію вказаного автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого покинув місце події.

Згідно висновку експерта №1/159 від 09.04.2020, дві гільзи, виявлені та вилучені під час огляду місця події, являються частинами боєприпасів - гільзами пістолетних патронів, калібру 7,65 мм типу "Browning" зразка 1900 року.

Крім цього у відповідності до висновку експерта №1/158 від 09.04.2020 куля, виявлена та вилучена з тіла потерпілого ОСОБА_6 являється частиною пістолетного патрону калібру 7,65 мм типу "Browning" зразка 1900 року.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 17 березня 2020 року близько 21 години 40 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи замовлення по перевезенню особи з м.Мукачево в м.Рахів, розпочавши рух на власному автомобілі, марки "ЗАЗ" моделі "Таврія", зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , від залізничного вокзалу в м.Мукачево, що по вул. Вокзальній та почав рухатися за автомобілем марки "VOLKSWAGEN" моделі "PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та який знаходився за кермом вказаного автомобіля, після чого ОСОБА_6 , здійснив маневр обгону автомобіля марки "VOLKSWAGEN" моделі "PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 . На такий маневр ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "VOLKSWAGEN" моделі "PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , безпричинно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав заважати водію автомобіля, марки "ЗАЗ", моделі "Таврія" продовжувати рух автомобілем, а саме збільшуючи та зменшуючи швидкість, то вмикаючи то вимикаючи дальнє світло фар, їдучи позаду, такими діями заважав подальшому руху автомобіля потерпілого ОСОБА_6 ,, що призвело до його зупинки. В подальшому, перебуваючи на вул. Михайла Токаря в м.Мукачево, ОСОБА_3 на автомобілі марки "VOLKSWAGEN" моделі "PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін ліворуч, стоячого автомобіля, марки ЗАЗ", моделі Таврія, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . Після чого автомобіль марки "VOLKSWAGEN" моделі "PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 здійснив поворот праворуч на вул. Томаса Масарика в м.Мукачево, поїхав на круговий рух та знову повернувся на вул. Томаса Масарика в м.Мукачево.

В цей час, а саме: 17 березня 2020 року близько 21 години 45 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи своїм автомобілем марки "VOLKSWAGEN" моделі "PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Томаса Масарика в м.Мукачево, виконуючи поворот ліворуч на вул.Михайла Токаря, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою заподіяння смерті особі, яка керувала автомобілем марки "ЗАЗ" моделі Таврія, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , усвідомлюючи, що застосовує спосіб вчинення злочину, небезпечний для життя осіб, привів у бойову готовність для стрільби вогнепальну зброю калібру 7,65 мм типу "Browning" зразка 1900 року, яку заздалегідь придбав, зберігав та носив при собі разом із бойовими припасами та у подальшому шляхом приведення в дію спускового гачка здійснив два прицільні постріли в бік автомобіля марки "ЗАЗ", моделі Таврія, один з яких вилучив в водійську ліву дверку автомобіля марки "ЗАЗ", моделі Таврія, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який в свою чергу рухався з вул.Михайла Токаря та здійснював поворот праворуч на вулицю Томаса Масарика в м.Мукачево в результаті чого водій автомобіля марки "ЗАЗ" моделі Таврія, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку експерта №201/2020 від 21.05.2020, отримав проникаюче вогнепальне поранення з пошкодженням черевної порожнини, з пошкодженням кишківника та кісток тазу, видалення інородного тіла з передньої черевної стінки та нижньо-серединної лапотормії, резекції тонкої кишки з накладенням ентеро-ентеро анастомозу та видалення близько 1 метра ділянки тонкої кишки з 9-ти проникаючими наскрізними отворами. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок пострілу з ручної вогнепальної зброї і не є характерними для самоспричинення. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 17.03.2020 і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі що потягли небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Однак, ОСОБА_3 свій умисел на позбавлення життя потерпілого до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки внаслідок отриманого вогнепального поранення потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до Мукачівської ЦРЛ, де останньому своєчасно надали медичну допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та показав, що дійсно в той день коли сталася подія він перебував на СТО « Арт Моторс» задля ремонту належного йому автомобіля. Після чого з метою перевірки якості робіт їздив по місту, однак по яким вулицям не пам`ятає. Заперечив наявність у нього на час події зброї. Вказав на те, що потерпілого ОСОБА_6 він не знав, автомобіль останнього ніколи не бачив. Щодо зустрічі з ОСОБА_7 пояснив, що вони часто зустрічаються, так як раніше співпрацювали. Вказав на те, що дійсно йому належить т/з "VOLKSWAGEN" моделі "PASSAT", державний номерний знак якого містить літери «АО» та цифри «2177». При цьому вказав, що йому належить ще два автомобіля, з тими самими літерами та цифрами, але різними серіями.

За клопотаннями сторін судом допитано потерпілого, свідків, досліджено письмові та речові докази.

Так, на підставі повідомлення ОСОБА_6 щодо здійснення невідомою особою з автомобіля «Опель Астра» пострілу в його бік під час керування ним т/з «Таврія» та отримання вогнепального поранення, 18.03.2020 зареєстровано кримінальне провадження за №0000662 та Мукачівським ВП ГУНП в Закарпатській області, під процесуальним керівництвом Мукачівської місцевої прокуратури, розпочато досудове розслідування (том V а.с. 01, 24-27, 31).

З наявного рапорту та витягів з ЄРДР від 23.03.2020, довідки, листа, рапорту слідує, що ОСОБА_6 , повідомляючи про подію вказав на те, що постріли було здійснено з автомобіля схожого на «Опель Астра» (том V а.с. 01,03, 31, 36-53).

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що ввечері 17.03.2020 керований ним автомобіль здійснив зупинку на залізничному вокзалі м. Мукачево. Біля 21 години до автомобіля підійшов хлопчина, віку від 30-34 років, з проханням підвести його в Хустський район, на що він погодився. Десь через 15 хв., по поверненню згаданої особи з магазину, завантаживши речі до багажнику, зібралися вирушити в дорогу.

Перед безпосереднім початком руху, як показав ОСОБА_6 , ним була надано дорогу т/з марки «Volkswagen» моделі, з виду схожої, на «Passat B8», темного кольору, що в цей час рухалася головною дорогою. Після цього, вирушили в поїздку від центрального входу залізничного вокзалу, привокзальною площею, в сторону вул. Невського. На даному відрізку дороги вищезгаданий т/з марки «Volkswagen», що рухався попереду, здійснив зупинку по праву сторону дороги, поряд із парканом, вивернувши при цьому колеса в лівий бік. Остерігаючись можливого здійснення водієм автомобіля маневру розвороту, як показав ОСОБА_6 , він призупинив автомобіль та, після того, як водій т/з «Volkswagen» увімкнув правий покажчик повороту, здійснив його об`їзд, виїхавши в цілях безпеки на зустрічну смугу.

При під`їзді до перехрестя вул. Невського з вул. Франка, т/з «Volkswagen» рухався вже позаду. Здійснивши на даному перехресті маневр повороту на право, як показав потерпілий, він продовжив свій рух по вул. І. Франка, позаду позашляховика марки «Шевроле», сріблястого кольору.

При проїзді залізничного переїзду, світло фар т/з «Volkswagen», відповідно до показів ОСОБА_6 , почало «бити» по дзеркалам керованого ним автомобіля. Подолавши залізничний переїзд та проїхавши відстань близько 150 м., переконавшись в тому, що т/з «Volkswagen», який рухався позаду не має наміру здійснювати будь-які маневри, потерпілий, з огляду на повільний рух позашляховика, виконав обгін останнього.

В подальшому, на круговій розв`язці, здійснив з`їзд із вул. І. Франка на вул. Писарєва (М. Токаря). Так як рух вулицею був ускладнений, через наявні вирізи дорожнього полотна, обумовлені проведенням «ямкового ремонту», по проїзду відстані в 150 м., було здійснено зупинку т/з. За час даної зупинки, повз проїхав автомобіль «Volkswagen». В кінці вул. М. Токаря, в даного автомобіля увімкнувся світловий покажчик повороту праворуч.

Продовживши рух після зупинки, потерпілий під`їхав до перехрестя вул. М. Токаря з Т. Масарика, та переконавшись в можливості безперешкодного (по ліву сторону, з боку транспортного мосту т/з не спостерігалося) здійснення повороту праворуч, здійснив виїзд на вул. Т. Масарика.

Саме по закінченню виконання даного маневру, як вбачається з показів потерпілого, він почув що якийсь предмет пробиває ліві дверці автомобіля, та проникає в його тіло, в область тазу з відчуттям в області живота, з подальшим потемнінням в очах та переміщенням болю до п`ятки. Так як раніше проходив військову службу зрозумів, що це був постріл, а в тілі опинилася куля.

Отримавши поранення, в цілях перевірити стан пасажира, перевів погляд на право. В цей момент, побачив габарити автомобіля, що був схожий на «Opel Astra», що звернув з вул. Т. Масарика на М. Токаря. Так як в момент здійснення повороту, крім двох т/з (кількість автомобілів ОСОБА_6 була визначена за світлом фар), що рухалися йому на зустріч вул. Т. Масарика, більше автомобілів не спостерігалася, вищезгаданий «Opel Astra», на переконання ОСОБА_6 , був саме з їх числа.

В подальшому, помітивши проблискові маячки за АЗС «Ultra», що по вул. Т. Масарика, в напрямку ринку «ГІД» та виїзду з м. Мукачево, вирушив в той бік. Заїхавши на територію АЗС «Ultra», зі слів ОСОБА_6 , він зателефонував на лінію 102 та повідомив про обставини події, в тому числі зазначивши про вищезгаданий транспортний засіб «Opel Astra».

В судовому засіданні ОСОБА_6 заперечив факт надання працівникам поліції, в ході відібрання в нього пояснень в Мукачівській ЦРЛ, інформації щодо т/з «Volkswagen Passat», як учасника події. При цьому потерпілий не заперечив факт засвідчення ним документів за результатами даної слідчої дії, зазначивши на тому, що на момент відібрання в нього відповідних пояснень, з огляду на перенесення операції, не мав змогу детально з ними ознайомлюватися.

Під час досудового розслідування, 06.07.2020, з потерпілим ОСОБА_6 було проведено слідчий експеримент, про що складено відповідний протокол (том ІІ, а.с.122-124), відеозапис якого переглянуто судом.

В ході даної слідчої дії потерпілим ОСОБА_6 повідомлено та показано на місці про обставини події, що мала місце за його участі 17.03.2020.

Так, після повідомлення ОСОБА_6 про обставини зустрічі, що мала місце близько 21 год. 05 хв. вказаного дня з невідомою йому чоловіком (в подальшому пасажиром т/з «Таврія»), що прибув до залізничного вокзалу на «бусі», з багажем, та звернувся до нього з проханням підвести, на яке він погодився, було здійснено проїзд на належному ОСОБА_6 автомобілі «Таврія», під його керуванням, за вказаним потерпілим маршрутом.

Знаходячись в автомобілі, ОСОБА_6 показав, що до початку руху, перед автомобілем здійснив проїзд автомобіль марки «Фольксваген B8», темного кольору, за яким він у подальшому і слідував по вул. Привокзальна, на дистанції близько 20-25 м., до моменту його зупинки на узбіччі по праву сторону (з виїздом на тротуар).

Після означеної зупинки автомобіля «Фольксваген», ОСОБА_6 було зменшено швидкість руху та здійснено його об`їзд та продовжено рух вул. Привокзальна. Подолавши деяку відстань, ОСОБА_6 показав на місце де ним, в дзеркалі заднього огляду, було помічено, що автомобіль «Фольксваген» відновив свій рух.

Проїхавши перехрестя вул. Вокзальна - Невського, ОСОБА_6 продовжив рух останньою, вказавши на місце, де автомобіль «Фольксваген» наблизився до керованого ним т/з на відстань, орієнтовно близько 5м.

В подальшому, наблизившись до перехрестя з вул. І. Франка, потерпілий показав, що ним було надано перевагу в русі джипу марки «Шевроле», та після здійснення повороту направо продовжено рух за останнім. Під час проїзду залізничного переїзду, автомобіль марки «Фольксваген» наблизився на відстань близько 2м. та, не збільшуючи дистанції, продовжував рух, «засліплюючи» дзеркала огляду, створюючи такими діями перешкоди для нормального руху. З огляду на дані обставини, як показав ОСОБА_6 , ним було здійснено зміщення керованого ним т/з до узбіччя та продовжено рух таким чином, щоб надати водію автомобіля «Фольксваген» можливість здійснити об`їзд керованого ним т/з «Таврія».

В подальшому, по закінченню дії розмітки «суцільна лінія», з огляду на те, що водієм автомобіля «Фольксваген» не було вжито дій щодо обгону керованого ним т/з, відповідно до пояснень ОСОБА_6 , ним було здійснено обгін т/з, що рухався попереду, а саме джипу марки «Шевроле». При цьому водій марки «Фольксваген» обгін джипу не здійснив.

Після цього, подолавши деяку відстань, ОСОБА_6 , на ділянці з круговим рухом, було здійснено з`їзд (поворот наліво) на вул. М. Токаря, по проїзду певної відстані вказано на місце, де ним було здійснено зупинку

Під час зупинки, як показав ОСОБА_6 , автомобіль «Фольксваген», незважаючи на наявні пошкодження дорожнього полотна, обумовлені проведенням ремонтних робіт дороги, на високій швидкості проїхав повз них.

На момент відновлення, по проходженню менш ніж 1 хв. часу після зупинки, ОСОБА_6 руху т/з, автомобіль марки «Фольксваген» вже наблизився до перехрестя з вул. М. Токаря - Т. Масарика, та після увімкнення покажчику повороту праворуч, здійснив відповідний маневр.

В подальшому, як показав ОСОБА_6 , рухаючись з незначною швидкістю, через деякий час він також прибув до вищеозначеного перехрестя та, переконавшись, що відсутні перешкоди для повороту праворуч та виїзду на вул. Т. Масарика, здійснив виконання даного маневру. В цей час з вул. Т. Масарика назустріч, здійснюючи поворот ліворуч рухався транспортний засіб, який ОСОБА_6 , з огляду на яскраве світло фар, ідентифікувати не зміг. Саме в момент закінчення виконання маневру, почув сторонній звук в районі водійської дверці та відчув різкий біль в лівій частині тіла в області живота. Після цього, повідомивши пасажира про поранення та дізнавшись від останнього про відсутність в нього ушкоджень, сповільнившись, однак не припиняючи рух т/з, намагався обдумати яким чином дістатися до медичного закладу.

Після цього, побачивши в далині (по ходу руху) проблискові маячки, відповідно до показань ОСОБА_6 , він доїхав до АЗС «Ultra» де і зупинився. На його прохання, пасажир побіг до працівників поліції, а він саме зайшов до приміщення АЗС де йому і було надано певну медичну допомогу. Після чого, каретою швидкої був госпіталізований.

Під час судового розгляду судом надано можливість стороні обвинувачення забезпечити та допитати в судовому засіданні очевидця події - свідка зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , однак незважаючи на достатність наданого часу (ухвала про допит свідка постановлена 14 травня 2021 року) свідка до суду забезпечено не було. При цьому судом переглянуто відеозапис проведеного 04.05.2020 слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , під час перегляду якого виявлено розбіжності зі складеним протоколом (том ІІ, а.с.125-129) щодо автомобіля, який рухався назустріч на Т-образному перехресті, а відтак суд викладає відомості надані свідком ОСОБА_9 наявні на переглянутому судом відеозаписі проведеного слідчого експерименту.

Так, в ході експерименту ОСОБА_9 , перебуваючи в районі залізничного вокзалу м. Мукачево повідомив, що 17.03.2020 року близько 21 год. 30 хв., прибувши до м. Мукачево з Угорщини, де перебував на заробітках, разом із невідомою йому громадянином, яким йому, ОСОБА_9 , було запропонував надання послуг таксі, вирушив на автомобілі марки «Таврія», зеленого кольору.

В ході слідування вказаним ОСОБА_9 маршрутом, останнім було повідомлено та показано на місці про обставини руху на т/з «Таврії» та події, що мали місце під час такого.

Зокрема, ОСОБА_9 повідомив, що після проїзду від вокзалу ділянки дороги, близько 500-600 м., наздогнавши автомобіль «Фольксваген», д.н.з НОМЕР_3 , який припаркувався праворуч, водієм «Таврії», без зупинки, було здійснено обгін даного транспортного засобу.

В подальшому, здійснено рух вказаною ОСОБА_9 частиною маршруту: «залізничний переїзд - круговий рух (пам`ятник ромам) - з`їзд з кругового руху ліворуч». Після здійснення означеного повороту, подолавши відстань близько 100 м., ОСОБА_9 показав, що на даній ділянці дороги, водій автомобіля «Таврії» повідомив про необхідність здійснення зупинки, так як позаду їде особа чоловічої статті, ймовірно накурена, яка чинить йому перешкоди в русі. Далі, при здійсненні зупинки праворуч, з лівого боку транспортний засіб обігнав вищезгаданий автомобіль марки «Фольксваген Б7».

По проходженню декілька секунд, як показав ОСОБА_9 , водій «Таврії» відновив рух та, доїхавши до Т-подібного перехрестя, почав здійснювати маневр (поворот) праворуч. Саме під час проїзду даного Т- образного перехрестя, відповідно до пояснень ОСОБА_9 , він почув хлопок, який був сприйнятий як «вистріл колеса». Як з`ясувалося, зі слів водія «Таврії», то був постріл у нього.

Вказав на те, що в той час коли він почув хлопок навпроти автомобіля «Таврія» проїжджав автомобіль схожий на «Пассат Б7», який він побачив через водійське скло.

Після цього, водій автомобіля «Таврія» продовжив рух до АЗС «Ультра», в напрямку виїзду з м. Мукачево. Припаркувавшись на даній АЗС, як показав ОСОБА_9 , на прохання водія автомобіля «Таврії», він побіг до працівників поліції, що знаходилися за даною АЗС та повідомив їм про необхідність в наданні допомоги. Після цього, разом із працівниками поліції, поїхали на АЗС.

Перебуваючи на АЗС «Ультра» свідок ОСОБА_9 на запитання слідчого щодо ідентичності т/з, який вони обігнали під час руху та який в подальшому їх обігнав, з автомобілем з яким вони роз`їхалися на Т-образному перехресті вказав, що номерних знаків даного т/з він не бачив, що автомобіль «приблизно похожий».

Надаючи оцінку вищевказаним доказам суд приходить до висновку, що даними доказами не підтверджується причетність ОСОБА_3 до інкримінованих останньому злочинів. Ані потерпілий, ані свідок не підтвердили, що саме керований обвинуваченим автомобіль марки "VOLKSWAGEN" моделі "PASSAT", д.н.з. НОМЕР_1 був саме тим автомобілем з якого за версією сторони обвинувачення здійснювалися постріли.

Стороною обвинувачення під час судових дебатів вказано на недопустимість як доказу показань потерпілого даних у судовому засіданні, в зв`язку з тим, що останні різняться з показами потерпілого даними під час досудового розслідування, що відображено у відповідному протоколі, який прокурор просила приєднати до судового провадження та дослідити.

Вирішуючи питання щодо допустимості даного доказу суд виходить з наступного.

Так, за змістом статей 86, 87 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом,

Потерпілого допитано під час судового розгляду судом відповідно до вимог КПК України.

Наявність підозри, обвинувального акта, ухвали про закриття провадження за смертю потерпілого не є підставою для визнання недопустимим доказом згідно вищевказаних статей КПК України. а відтак суд приходить до висновку щодо безпідставності тверджень сторони обвинувачення щодо недопустимості даного доказу.

При цьому, приєднання та дослідження протоколу допиту потерпілого під час досудового розслідування, якого було допитано судом, суперечить ч. 1 ст. 23, ч.4 ст. 85 КПК України щодо безпосередності дослідження доказів.

Окрім цього стороною захисту під час судових дебатів вказано на недопустимість протоколу, а відтак відеозапису слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 (під час слідчого експерименту останні перебував у балаклаві), в зв`язку з неможливістю ідентифікувати останнього.

Вирішуючи питання щодо допустимості даного доказу суд виходить з наступного.

Так, за змістом статей 86, 87 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом,

При цьому, суд, 14 травня 2021 року, вирішуючи клопотання прокурора щодо допиту даного свідка зі змінами зовнішності, за яких його неможливо ідентифікувати, перевірив документи на підтвердження здійснення забезпечення безпеки свідка, а відтак зміни анкетних даних свідка ОСОБА_9 , а тому забезпечення безпеки свідка під час проведення слідчого експерименту не суперечить вимогам КПК України, а тому суд приходить до висновку щодо безпідставності тверджень сторони захисту щодо недопустимості даного доказу з цієї підстави.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.03.2020 слідчою СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 проведено огляд (обшук) транспортного засобу марки "Таврія", д.н.з. НОМЕР_2 зеленого кольору, який був припаркований на території АЗС "ULTRA", за адресою: м. Мукачево, вул. Т.Масарика.

При проведенні візуального огляду автомобіля встановлено, що на передній лівій дверці (дверка водія) наявний отвір з круглими формами загнутими в середину і навколо вказаного отвору пошкоджене лакове покриття. При замірюванні діаметр вказаного отвору - 0,8 см. і розташований на висоті від землі до нижнього краю 62,5 см. на відстані від отвору до кінця дверки відстань складає 36,2 см. При огляді встановлено, що вказаний автомобіль зачинений і огляд провести не надається можливим.

В подальшому, за допомогою ключів від автомобіля, було проведено огляд автомобіля всередині, в ході якого виявлено уламок з внутрішньої сторони, водійської дверки, який вилучено. Також вилучено т/з "Таврія", д.н.з. НОМЕР_2 (Том ІІ, а.с.4-16).

Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду показав, що дозволу на проведення огляду та ключів до автомобіля він не надавав так як на швидкій допомозі був доставлений до Мукачівської ЦРЛ де йому проводили операцію.

З приводу проведеного огляду (в частині появи ключів від автомобіля "Таврія", за допомогою яких останній було відкрито) за клопотанням прокурора було допитано слідчу ОСОБА_11 , експерта-криміналіста ОСОБА_12 які повідомили наступне.

Так, ОСОБА_11 підтвердила, що будучи в складі слідчо - оперативної групи, проводила огляд місця події в приміщенні операційної Мукачівської ЦРЛ, за результатами якого складено відповідний протокол.

З показів ОСОБА_11 вбачається, що в ході вказаної невідкладної слідчої дії, в присутності понятих, було здійснено огляд речей потерпілого, щодо якого в той час лікарями застосувалося заходи оперативного втручання. За результатами проведення огляду місця події особисті речі потерпілого, в яких також знаходився ключ до т/з були опечатані та передані до чергової частини відділу поліції. Обставини подальшого використання вилучених речей їй не відомі.

Свідок зазначила, що огляд місця події було проведено з використанням відповідних засобів фотографування, а відтак фотознімки слідчої дії повинні були, як додаток, долучені до протоколу. Причини, з яких результати фотофіксації проведення слідчої дії відсутні в матеріалах кримінального провадження, їй не відомі. Чи залучався до здійснення фотографування експерт, чи дані дії були проведенні нею особисто, ОСОБА_11 не пригадала.

Відповідно до показів слідчої, огляд транспортного засобу нею не проводився, ключі до т/з нікому не передавалися.

ОСОБА_12 надав пояснення з яких вбачається, що він, в якості спеціаліста приймав участь в проведені слідчої дії - огляду місця події, проводив фотофіксацію, пакування речових доказів.

Попри відсутність підпису, як показав ОСОБА_12 , з протоколом огляду місця події він ознайомлений. Долучена до протоколу фототаблиця була надання (перекинута) слідчому в електронному вигляді.

Яким чином та хто саме відкрив транспортний засіб, що зафіксований на фототаблиці, не пам`ятає.

При цьому, згідно із ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 ст. 233 КПК України, яка надає право слідчому до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

Як встановлено судом т/з знаходилася в закритому стані на АЗС, а відтак рятування життя людей та майна не відбувалося як і не відбувалося безпосереднього переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, а тому законних підстав для проникнення до закритого автомобіля, тим паче за допомогою невідомого ключа, у слідчої, не було, а відтак доказ отримано не у порядку визначеному КПК України.

При цьому жодних обставин, які перешкоджали б слідчій звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням та провести обшук на законних підставах судом не встановлено.

Суду надану ухвалу слідчого судді від 18.03.2020 про надання дозволу на обшук автомобіля "Таврія", д.н.з. НОМЕР_2 (том VІ , а.с.146) однак наявність даної ухвали не впливає на висновок суду щодо наявності відповідних порушень КПК України під час проведення обшуку так як судом оцінку обставин проведеного огляду надано в сукупності з дослідженими доказами під час судового розгляду: показами потерпілого та свідка.

Окрім цього клопотання розглянуто слідчим суддею за участю слідчого ОСОБА_13 , який не був слідчим у даному провадженні, що є також підставою для визнання протоколу обшуку недопустимим доказом виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 234 КПК України до клопотання про надання дозволу надається витяг є ЄРДР.

В матеріалах судового провадження наявний витяг є ЄРДР від 18.03.2020 у якому у якості слідчого наявний ОСОБА_13 (том V, а.с.01). Відповідно до витягу відомості про кримінальне правопорушення внесено слідчим ОСОБА_14 о 02 годині 36 хвилин 16 секунд 18 березня 2020 року.

Внесенню відомостей до ЄРДР слідчим ОСОБА_14 передувало доручення від 18 березня 2020 року, яким Т.В.О. начальника СВ Мукачівського відділу поліції доручено проведення досудового розслідування лише слідчому ОСОБА_14 , який, отримавши дане доручення, вніс відомості до ЄРДР та повідомив керівника прокуратури та потерпілого ОСОБА_6 про початок ним досудового розслідування у даному кримінальному провадженні (том V, а.с.24-26).

Тобто єдиним слідчим, який проводив досудове розслідування був ОСОБА_14 .

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 214 КПК визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, належить до компетенції керівника органу досудового розслідування.

Статтею 110 КПК установлено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Витяг з ЄРДР не є процесуальним рішенням, а отже, не породжує правових наслідків щодо визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування.

В аспекті застосування приписів ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь.

За змістом статей 86, 87 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, невід`ємною складовою якого є здійснення процесуальних дій уповноваженою на те особою в конкретному кримінальному провадженні. Збирання доказів не уповноваженою особою є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті застосування приписів статей 412, 438 КПК.

Відсутність процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження щодо визначення ОСОБА_13 як слідчого обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою.

Даний висновок суду узгоджується з сталою практикою Верховного Суду, в тому числі з висновком викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 724/86/20; провадження № 51-1353кмо21.

З врахуванням вищенаведеного суд визнає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 17.03.2020 під час якого проведено обшук (огляд) транспортного засобу марки "Таврія", д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.03.2020 слідчою ОСОБА_10 оглянуто перехрестя вулиць Томаша Масарика та Михайла Токаря в м.Мукачево, де було виявлено та вилучено два предмета з виду схожі на гільзи з ідентичним маркування, які упаковані у паперові конверти окремо. Місцезнаходження гільз сфотографовано та поміщено до ілюстративних таблиць (Том ІІ, а.с.17-33).

Згідно з висновком експерта №1/159 Закарпатської НДЕКЦ від 09.04.2020 (проведена на підставі постанови слідчого від 18.03.2020), надані на дослідження дві гільзи, є частинами боєприпасів. Надані на дослідження гільзи, є частинами боєприпасів - гільзами пістолетних патронів, калібру 7,65 мм типу "Browning" зразка 1900 року. Надані на дослідження гільзи. Є гільзами патронів калібру 7,65 мм типу "Browning", які призначені для стрільби зі зброї калібру 7,65 мм типу "Browning" : пістолет - CZ 83 , Beretta 3032 Tomcat , НК4 , пістолет кулемет - Scorpion Vz.61 та іншої відповідного калібру (Том ІІІ, а.с.52-61).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.03.2020 слідчою ОСОБА_11 проведено огляд операційної Мукачівської ЦРЛ, в ході якого було виявлено та вилучено: кофту х/б чорного кольору, на якій знизу лівої сторони наявний отвір-пошкодження 4 мм на 2 мм, біля якого наявні плями бурого кольору з вигляду схожі на плями крові; майку білого кольору, на якій в правому кутку знизу наявне пошкодження розміром 4 мм на 2 мм, також біля якого наявні три плями бурого кольору з вигляду схожого на кров; підштаники х/б сірого кольору, де знизу на манжеті з переду наявні гудзики та у верхній лівій частині біля пояса наявний отвір розміром 4мм на 2 мм. які поміщено до спецпакета. Крім цього виявлено та вилучено зв`язку ключів, один з яких від автомобіля марки "Таврія", які поміщено до паперового конверту (Том ІІ, а.с.34-36).

Даними доказами не підтверджується причетність ОСОБА_3 до інкримінованих йому злочинів.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.03.2020 під час огляду операційного залу Мукачівської ЦРЛ слідчою ОСОБА_11 на кушетці виявлено кулю розміром 7 мм, яка, як слідує з тексту протоколу, вилучена з середини громадянина ОСОБА_6 хірургічним шляхом, та яку вилучено та поміщено до паперового конверту (Том ІІ, а.с.37-39).

Згідно з висновком експерта №1/158 Закарпатської НДЕКЦ від 09.04.2020 наданий на дослідження предмет, є частиною боєприпаси - кулею. Надана на дослідження куля, є складовою частиною пістолетного патрона калібру 7,65 мм типу "Browning" зразка 1900 року. Надана на дослідження куля є частиною боєприпаса - кулею пістолетного патрона калібру 7,65 мм типу "Browning" зразка 1900 року, які призначені для стрільби зі зброї калібру 7,65 мм типу "Browning" : пістолет - CZ 83 , Beretta 3032 Tomcat , НК4 , пістолет кулемет - Scorpion Vz.61 та іншої відповідного калібру (Том ІІІ, а.с.62-71).

Жодними доказами у даному кримінальному провадженні не підтверджується твердження слідчої у протоколі огляду, що дана куля вилучена з середини громадянина ОСОБА_6 хірургічним шляхом, а відтак дані твердження є лише припущенням слідчої.

З врахуванням вищенаведеного походження даної кулі є невідомим, а відтак дані докази (протокол ОМП від 18.03.2020 та висновок експерта №1/158 Закарпатської НДЕКЦ від 09.04.2020 ) є неналежними, у розумінні ст. 85 КПК України так як прямо чи непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.04.2020 та опису речей і документів, які були вилучені від 22.04.2020 на підставі ухвали слідчого судді від 08.04.2020, було вилучено DVD-R диски "VERBATIM": №308/3360/20 - CD 20-03608/КІ від 15.04.2020; №308/3018/20 - CD 20-03269/КІ від 06.04.2020 (Том ІІ, а.с. 40-50). На підставі доручення про проведення слідчих розшукових дій від 23.04.2020, використовуючи інформацію наявну на даних дисках було накладено на карту базові станції, які обслуговують абонентські номери: НОМЕР_8 (як слідує з супровідного листа даний номер належить потерпілому ОСОБА_6 ); НОМЕР_9 (як слідує з супровідного листа даний номер належить підозрюваному ОСОБА_3 ) (Том ІІ, а.с. 68-71). При цьому суду надано лише документ щодо накладання станції, які обслуговують абонентський номер НОМЕР_9 щодо ОСОБА_3 .

При дослідженні даного документу (Том ІІ, а.с.70) встановлено, місцезнаходження абонентського номеру НОМЕР_9 (БС АДРЕСА_8 з 21 години 31 хвилину по 21 годину 44 хвилину; БС АДРЕСА_9 з 21 години 44 хвилини по 21 годину 45 хвилин; БС АДРЕСА_10 та БС АДРЕСА_11 о 21 годині 46 хвилин).

Місцезнаходження абонентського номеру НОМЕР_9 підтверджується також наступними матеріалами НСРД (проведені у кримінальному провадженні 0000009 від 10.01.2020 долучені до даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Закарпатського апеляційного суду від 19.04.2020 відповідно до клопотання прокурора (том ІV, а.с.04-08).

Так, відповідно до протоколу НСРД від 30.03.2020 (НСРД проводилося на підставі ухвали слідчого судді Закарпатського апеляційного суду від 22.01.2020 постановленої за клопотанням прокурора (том ІV а.с.09-12) у період з 01.02.2020 до 21.03.2020 УСР в Закарпатській області ДСР НП України на підставі доручення (том ІV а.с.21) проводилися негласне зняття інформації з номеру мобільного телефону НОМЕР_9 (том ІV а.с.22-195, а.с.198-210), відповідно до якого зафіксовано розмови з номеру мобільного телефону НОМЕР_9 , в тому числі з 21 години 31 хвилину по 21 годину 46 хвилину, при цьому місцезнаходження абонентського номеру узгоджується з інформацією, яка міститься на карті базових станцій (Том ІІ, а.с.70).

Відповідно до протоколу огляду предметів від 31.03.2020, зафіксовано огляд веб-сторінки всесвітньої інтернет-мережі "Facebook". В графі "пошук" на вказаній веб сторінці введено текст " ОСОБА_3 ", після чого відкрилася сторінка іменована " ОСОБА_3 ". В графі "Інформації" вказаної сторінки наявна інформація з номером телефону та датою народження: мобільний телефон № НОМЕР_10 та дата ІНФОРМАЦІЯ_1 (Том ІІ, а.с.66-67).

Відповідно до висновку криміналістичної експертизи відеозвукозапису за №2756/2757 Науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.04.2020 встановлено, що на досліджуваних звукозаписах 1-11 зафіксоване усне мовлення ОСОБА_3 (Том ІІІ, а.с.168-182).

Надаючи оцінку вищенаведеним доказам суд приходить до висновку, що даними доказами не підтверджується місцезнаходження телефону з абонентським номером НОМЕР_9 у місці події - на перехресті вул. Томаса Масарика з вул. Михайла Токаря в м. Мукачево 17 березня 2020 року о 21 годині 45 хвилин.

Надаючи оцінку суті розмов, в тому числі за 17.03.2020 у період часу з 21 години 31 хв. по 23 годину, на які звернув увагу прокурор під час судового розгляду то дані розмови стосуються призначення зустрічі з певними особами в «Інтуристі», можливої поїздки ОСОБА_3 на відпочинок, прохання ОСОБА_3 до особи, зазначеної у протоколі як « ОСОБА_7 », «пробити ситуацію по городі» та призначення в подальшому зустрічі з останнім у « Інтуристі », а відтак не підтверджують причетність ОСОБА_3 до інкримінованих йому злочинів.

З приводу вищеозначеної зустрічі за клопотанням прокурора в суді допитано свідка ОСОБА_7 який повідомив, що в один із днів березня 2020, ввечері близько 19 - 20 год., отримавши телефонний дзвінок від ОСОБА_3 , прибув до останнього в «Інтурист» де відбулася розмова щодо питання надання знайомим ОСОБА_3 юристом допомоги в отриманні ним, ОСОБА_7 , як учасником бойових дій, земельної ділянки у власність. Окрім цього, як вбачається з показів ОСОБА_7 , між ними відбулася розмова щодо стрільби за участю гр. ОСОБА_18 , яка відбулася біля «мадярської церкви» на вул. Миру, щодо якої він нічого ОСОБА_3 не повідомив так як нічого не знав.

В ході надання пояснень ОСОБА_7 підтвердив дійсність факту його розмови, суть якої через плин часу він не пам`ятає, що мала місце в ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Ракоці, 13 з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , в кабінеті останнього.

Свідок також зазначив, що він не був обізнаний з тим, що в ході означених розмов, як із ОСОБА_3 , так і ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , проводились певні негласні слідчі (розшукові) дії, в тому числі аудіо-, відеоконтроль його особи. В подальшому, зі слів ОСОБА_7 , про факт проведення НСРД не він повідомлявся.

Дані покази свідка не підтверджують причетність ОСОБА_3 до інкримінованих йому злочинів.

Що стосується розмови в ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Ракоці, 13 з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 за яку згадав свідок ОСОБА_7 під час допиту, то така дійсно мала місце, про що свідчить відповідний протокол, який суд визнає недопустимим доказом виходячи з наступного.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Закарпатського апеляційного суду від 03.04.2020 (постановлена на підставі клопотання слідчого ОСОБА_22 ) за дорученням слідчого ОСОБА_22 УКР ГУНП в Закарпатській області було проведення НСРД - аудіо, відео контроль ОСОБА_7 , про результати проведення якого 16.06.2020 складено протокол (Том ІV, а.с. 214-215, 218, 223, 232-239),

Як слідує з протоколу аудіо, відео контроль ОСОБА_7 здійснювався за адресою: м. Ужгород, вул. Ракоці, 13 в кабінеті начальника ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_21 , за участю останнього, ОСОБА_20 та ОСОБА_7 .

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 258 КПК аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, який складається із доступу до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним.

На думку суду, спілкування ОСОБА_7 в кабінеті начальника ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_21 , за участю двох працівників поліції ( ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ) з приводу обставин зустрічі та розмов ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в жодному разі не можна визнати слідчою розшуковою дією - аудіо - відеоконтролем особи, оскільки учасники такого спілкування не мали жодних підстав вважати, що спілкування є приватним. По суті відбувся допит неуповноваженими особами, який зафіксовано технікою, незрозуміло ким та на якій підставі встановленою в кабінеті начальника ГУНП в Закарпатській області.

Частиною 1, пунктами 1, 4 ч. 2 ст. 87 КПК передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що дані протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 16.06.2020 є недопустимим доказом.

Даний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду висловленій у постанові від 07 травня 2019 року (справа № 654/3305/15-к; провадження № 51-3221км18).

Відповідно до протоколу обшуку від 27.03.2020 слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області проводився обшук автомобіля "Фольксваген Пасат", д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 за місцем розташування автомобіля. Під час якого було вилучено: змиви; пару чоловічих черевиків чорного кольору "Marto Brom"; куртку чоловічу; автомобіль марки "Фольксваген Пассат", д.н.з. НОМЕР_1 (том ІІ, а.с.51-61).

Згідно із протоколом обшуку від 27.03.2020 слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області проводився обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 під час якого нічого не виявлено та не вилучено (том V а.с.104-114).

Дані обшуки проведено на підставі ухвал слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2020 року, за клопотанням начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_23 погодженого прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_24 , за участю якого і було проведено судовий розгляд даних клопотань, які було задоволено. Окрім цього саме за участю прокурора ОСОБА_24 , розглядалося клопотання, яке погоджено останнім, про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуків (том ІІ а.с. 51-65, том V а.с.121-124).

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 234 КПК України, у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною 2 ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, зазначених ч. ч. 4, 5 ст. 36, ч. 3 ст. 37, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також, коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Отже, виходячи із зазначених положень кримінального процесуального закону, постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст. 36 КПК України, у кримінальному провадженні, є обов`язковою.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за відсутності відповідного процесуального рішення керівника органу прокуратури не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

За змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Даний висновок суду узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду (в тому числі, постанови від 19 квітня 2018 року у справі N 754/7062/15-к; від 11 лютого 2020 року у справі N 761/33311/15-к) та висновком викладеним 22 лютого 2021 року у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №754/7061/15).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, будь-яких процесуальних документів щодо визначення ОСОБА_24 прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, керівником органу прокуратури не виносилося, а отже суд дійшов висновку про недопустимість протоколів обшуків від 27.03.2020 автомобіля "Фольксваген Пасат", д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3, та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 оскільки дані обшуки було проведено на підставі ухвал слідчого судді Тячівського райсуду за клопотанням погодженим прокурором ОСОБА_24 , за участю якого і було проведено відповідне судове засідання, тобто докази зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора, який не мав на те законних повноважень.

Окрім цього, відповідно до статті 103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі.

Під час проведення досудового розслідування складання протоколу є основним засобом фіксування кримінального провадження. Саме в протоколі фіксуються хід і результати проведення процесуальної дії (частина 1 статті 104 КПК).

Загальні вимоги до протоколів містяться у ч. 3 ст. 104 КПК України, відповідно до якої у описовій частині протоколу мають мститися відомості про послідовність дій під час проведення слідчої (розшукової) чи іншої процесуальної дії, а у заключній частині відомості про вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації.

До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії (частина 2 статті 106 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Відповідно до протоколу обшуку від 27.03.2020 слідчим вказано лише вилучення змивів, однак жодним чином не вказано послідовність дій під час проведення слідчої дії (коли, ким та яким чином вилучено змиви; коли, ким та яким чином змиви упаковано).

Відсутні у протоколі також відомості щодо їх упакування.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку щодо недотримання слідчим вищевказаних вимог КПК України, а саме недотримання правової процедури вилучення зазначених у даному протоколі речей, предметів та слідової інформації, що не виключає можливість стороннього доступу до вилученого у подальшому, породжують у суду сумніви у достовірності відомостей, отриманих в результаті проведеного 27.03.2020 огляду місця події, у зв`язку з відсутністю в протоколі відомостей щодо їх упакування, зазначення будь-яких ідентифікуючих ознак цих речей, які в подальшому були визнано речовими доказами (том ІІ а.с. 130-131) та були предметом експертного дослідження (експертиза №7/50 Закарпатської НДЕКЦ від 02.04.2020 (том ІІІ, а.с. 20-51)), у якому в свою чергу міститься детальний опис упакування, що не узгоджується з даним протоколом огляду місця події. Відомості про осіб, місце та час упакування змивів у матеріалах провадження відсутні.

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Встановлені судом порушення органом досудового розслідування вимог КПК України щодо недотримання правової процедури виявлення та вилучення зазначених у протоколі ОМП від 27.03.2020 речей, предметів та слідової інформації суд є додатковою підставою визнання протоколу огляду місця події від 27.03.2020 автомобіля "Фольксваген Пасат", д.н.з. НОМЕР_1 , недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні.

З врахуванням вищенаведеного суд також визнає експертний висновок за №7/50 Закарпатської НДЕКЦ від 02.04.2020 матеріалів, речовин та виробів (том ІІІ, а.с. 21-51) недопустимим доказом так як він є похідним від протоколу ОМП від 27.03.2020, що узгоджується з сформованою практикою ЄСПЛ щодо доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Відповідно до листа за № 534/106/6/1-2019 наданого начальником Управління карного розшуку ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_25 від 24.03.2020, для складання довідок було отримано записи відеоспостережень з камер розташованих в м.Мукачево за адресами: вул.Токаря, 57 - магазин " Діалог "; вул.Т.Масарика, 44 - АЗС "Ультра"; вул. Т.Масарика, 3 - АЗС "Шелл"; вул.Миру - магазин "Глобал"; вул.М.Токаря, 8 ; вул.Ю.Герца, 2а - магазин "Таймлюкс"; вул.М.Токаря - магазин "Мелодія плитки"; вул.Т.Масарика, 54 - магазин "Мотолюкс"; вул.М.Токаря - магазин "Керамічна плитка"; вул.Берегівська, 66 - СТО; АДРЕСА_7; розташовані в м.Мукачево (міські камери). Дані записи отримано на підставі листа ОСОБА_39 директору ТОВ «АРТ МОТОРС-М» , заяв ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 (Том V а.с.59-67).

Зважаючи на заперечення сторони захисту щодо законності походження відеозаписів, за клопотанням прокурора, допитано свідка ОСОБА_28 (інших свідків стороною обвинувачення забезпечено не було), який повідомив, що являється орендарем приміщення в АДРЕСА_7 , в якому знаходиться піцерія «ІНФОРМАЦІЯ_5». Даний заклад знаходиться в безпосередній близькості до залізничного вокзалу, на відстані до 150 м.

З показань свідка вбачається, що звернення працівників поліції щодо надання доступу до інформації (відеозаписів), зроблених камерами зовнішнього відео спостереження, що розташовані на фасаді даного закладу, є систематичними, а відтак пригадати обставини якогось конкретного звернення не може. При цьому свідок, при ознайомленні з наявною в матеріалах справи заявою (т.5, а.с. 64) підтвердив, що наявний в ній підпис належить йому, однак зміст даної заяви ним не складався (почерк не його).

Відповідно до наданих ОСОБА_28 пояснень, після надання працівникам поліції доступу до серверної кімнати, вилучення необхідної інформації здійснюється ними самостійно, на флеш носій.

Дату проведення вилучення відеозапису щодо обставин даної події, а також осіб з числа працівників поліції, що його проводили, свідок згадати не зміг, зазначивши при цьому, що відеозаписи зберігаються на сервері на протязі семи діб, після чого йде їх поступове оновлення.

За результатами аналізу з камер спостереження було складено дві довідки (Том V, а.с. 68-97), у які перенесено певні фотографії зроблені під час перегляду відеозаписів.

Дані відеозаписи та фотографії було переглянуто 27.03.2020 слідчим ОСОБА_22 про що свідчить відповідний протокол (том ІІ, а.с.72-98). На підставі даних відеозаписів було складено карту-схему аналізу руху т/з "Таврія" та т/з VOLKSWAGEN моделі PASSAT (Том ІІ, а.с. 99, 151).

При цьому вищевказані відеозаписи були предметом експертних досліджень, якими встановлено наступне.

Так, згідно з висновком експерта за № 16/35 Закарпатського НДЕКЦ від 24.06.2020, (експертизу проведено на підставі постанови слідчого ОСОБА_22 від 15.05.2020) експертом встановлено, що на реєстраційному знаку транспортного засобу темного кольору, що зафіксований у файлі "0000000.mp4" в період часу з 21:27:50 до 21:32:00 стоїть та починає рухатись з права наліво, відносно камери, о 21:33:56 та відповідно зникає з камери відеоспостереження о 21:34:22 зображено номерний знак НОМЕР_1 .

В зв`язку з поганою якістю файлу "17.03.2020 21_33_14 (UTC+02).mkv" (низька деталізація зображення), дати відповідь на запитання: "Яким є номерний знак на автомобілі темного кольору, позаду якого їде автомобіль зеленого кольору марки "Таврія", який знаходиться на відеозаписі, який розташований в папці "міські камери, Экспорт 18.03.2020 16-55-43, 15.10 Вокзальна №2"?" не виявляється можливим.

У зв`язку з поганою якістю файлу "17.03.2020 21_41_14 (UTC+02_00).mkv" (низька деталізація зображення), дати відповідь на запитання: "Яким є номерний знак на автомобілі темного кольору, який знаходиться на відеозаписі, який розташований в папці "міські камери, Экспорт 18.03.2020 17-03-20 17-03-39, 22.1 Миру №66"?" не виявляється можливим.

Транспортний засіб, що зафіксований у файлі "0000000.mp4" відповідає марці та моделі зображеного автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT.

Транспортний засіб що зафіксований у файлі "17.03.2020 21_33_14 (UTC+02_00).mkv" відповідає марці та моделі зображеного автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT,

У зв`язку з поганою якістю відео-зображення (низька деталізація) та знаходження транспортного засобу у значному русі, внаслідок чого відбулось значне розмиття об`єкту дослідження, ототожнити марку та модель вище вказаного транспортного засобу, що зафіксований у файлі "XVR_ch7_main_2200_5200.dav" з автомобілем марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT.

У зв`язку з поганою якістю відео-зображення (низька деталізація) та знаходження транспортного засобу у значному русі, внаслідок чого відбулось значне розмиття об`єкту дослідження, ототожнити марку та модель вище вказаного транспортного засобу, що зафіксований у файлі "2_02_R_00.h264", з автомобілем марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT.

Транспортний засіб, що зафіксований у файлі "17.03.2020 21_41_48 (UTC+02_00).mkv" відповідає марці та моделі зображеного автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT (Том ІІІ, а.с.105-137).

Відповідно до висновку експерта №16/33 Закарпатської НДЕКЦ від 14.04.2020 року : 1) зображення особи чоловічої статі, яка перебуває на відеозаписі з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_6" в період часу з 20:55:12 по 20:59:12 17 березня 2020, яка одягнена в темно-синю спортивну куртку, сірі спортивні штани, чорні кросівки придатне для портретної ідентифікації; 2) зображення особи на відеозаписі з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_6" в період часу з 20:55:12 по 20:59:12 17 березня 2020, яка одягнена в темно-синю спортивну куртку, сірі спортивні штани, чорні кросівки та порівняльне графічне зображення особи чоловічої статі з файлу "фото_фейсбук_ОСОБА_3" належить одній і тій особі (Том ІІІ, а.с. 03-20)

Даним доказами підтверджується, лише те, що на ТОВ «АРТ МОТОРС-М» в період часу з 21:27:50 до 21:34:22 знаходився автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 та обвинувачений ОСОБА_3 , що і не заперечує останній.

Однак висновками експертиз не підтверджуються, що на відеозаписах під час руху зображений саме транспортний засіб VOLKSWAGEN моделі PASSAT, д.н.з НОМЕР_1 , а відтак складені на підставі даних відеозаписів документи: дві довідки, які не містять підпису особи, яка їх складала (Том V, а.с. 68-97); довідка (Том V, а.с. 37-50); протокол огляду предметів від 27.03.2020 (том ІІ, а.с.72-98); карта-схема аналізу руху т/з "Таврія" та т/з VOLKSWAGEN моделі PASSAT (Том ІІ, а.с. 99, 151) відображають лише припущення певних осіб, які їх складали щодо певних транспортних засобів та їх руху, а відтак жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_3 до інкримінованих останньому злочинів.

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 07.04.2020 (том ІІ, а с. 100-112) оглянуто (проведено обшук) автомобіля марки "ЗАЗ" "Таврія" д.н.з. НОМЕР_2 під час якого вилучено три змиви.

Жодних підстав визначених ч. 3 ст. 233 КПК України проводити обшук автомобіля, який було вилучено 17.03.2020 та який з того часу знаходився на штраф майданчику поліції за адресою: м.Мукачево, вул. Я.Мудрого, 8 без ухвали слідчого судді у слідчого не було. При цьому підставою проведення огляду зазначено «в рамках к/п № 0000662», тобто слідчий проник до автомобіля без ухвали слідчого судді, що є порушенням ст.ст. 237 ч. 2, 233 ч. 1 КПК України,

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на наведене, встановлені судом порушення органом досудового розслідування вимог КПК України щодо недотримання правової процедури проведення обшуку суд визнає протокол додаткового огляду місця події від 07.04.2020 недопустимим доказом.

З врахуванням вищенаведеного суд також визнає експертний висновок за № 7/58 Закарпатського НДЕКЦ від 13.04.2020 матеріалів, речовин та виробів (том ІІІ, а.с. 183-203) недопустимим доказом так як він є похідним від протоколу додаткового огляду місця події від 07.04.2020, що узгоджується з сформованою практикою ЄСПЛ щодо доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Згідно із висновком експерта за № 1/175 Закарпатського НДЕКЦ від 02.06.2020, встановлено, що на дослідженому автомобілі "Таврія" зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , наявні вогнепальні пошкодження. На дослідженому автомобілі "Таврія" зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , а саме на передній лівій дверці (водійській) наявні два вогнепальних пошкодження (вхідне - №1 та вихідне №2), які утворені в результаті одного пострілу з неблизької дистанції. Виявлені вогнепальні пошкодження утворені кулею калібру 7,65 mm Br. Виявлене вогнепальне пошкодження №1, яке знаходиться на зовнішній частині лівої передньої дверки (водійської), є вхідним. Виявлене вогнепальне пошкодження №2, яке знаходиться на внутрішній частині дверки (дверній карті) є вихідним.

Постріл був здійснений з неблизької дистанції ззовні автомобіля, в напрямок площини передньої лівої дверки (водійської) автомобіля, під кутом відносно вертикалі 10?(±0,5?) з верху до низу та під кутом відносно горизонталі 80?(±0,5?) справа наліво.

Зброя з якої здійснений постріл, що спричинив вогнепальне пошкодження на автомобіля "Таврія" зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_2 знаходилась на близькій дистанції, причому ствол зброї в момент пострілу був направлений ззовні в напрямку відносно площини пошкодження на автомобілі, під кутом відносно вертикалі 10?(±0,5?) з верху до низу та під кутом відносно горизонталі 80?(±0,5?) справа наліво (Том ІІІ, а.с.87-104).

Дана експертиза проведена на підставі постанови слідчого від 31.03.2020 у якій для проведення експертизи слідчий надає автомобіль "Таврія" зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на спец майданчику Мукачівського ВП. При проведенні експертизи автомобіль відкривався та проводилися певні дослідження внутрішньої сторони т/з (внутрішній частині дверки), тобто експерти проникли до т/з, однак діючим КПК України не передбачено надання слідчим можливості проникнення інших осіб, в тому числі експертів, до автомобіля. Дане питання врегульовано ст.ст. 233-234, 237 КПК України, відповідно до яких проникнення до т/з можливе з дозволу слідчого судді або добровільної згоди власника, а відтак суд приходить до висновку щодо наявності порушень ст.ст. 237 ч. 2, 233 ч. 1 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на наведене, встановлені судом порушення органом досудового розслідування вимог КПК України щодо недотримання правової процедури проведення обшуку суд визнає висновок експерта за № 1/175 Закарпатського НДЕКЦ від 02.06.2020 недопустимим доказом.

Відповідно до висновку експерта Мукачівського районного бюро судово-медичної експертизи за № 201/2020, у громадянина ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубця у верхній третини лівого стегна по зовнішній поверхні та післяопераційного рубця в обалсті передньої черевної стінки, всі рубці зі слідами від знятих хірургічних швів.

Клінічно в хірургічному відділу Мукачівської ЦРЛ, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 17.03.20 р. куди був госпіталізований в 22.28 год. встановлено діагноз: проникаюче вогнепальне поранення з пошкодженням черевної порожнини, з пошодженням кишківниката кісток таза, що підтверджено протоколами операції №1 та №2 від 17.03.20 "Видалення інородного тіла з передньої черевної стінки та нижньо-середньої лапаратомії. Резекція тонкої кишки з накладенням ентеро-ентеро анастомозу, та видаленням близько 1 м ділянктонкої кишки, 9-ти проникаючими наскрізними отворами. Вказані тілсені ушкодження виникли внаслідок пострідлу з ручної вогнепальної зброї і не є характерними для самоспричинення. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 17.03.20 і відносяться до Тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, на підставі п.2.1.3.--- (Том ІІІ, а.с.162-167).

Відповідно до протоколу НСРД від 24.03.2020 (НСРД проводилося на підставі ухвали слідчого судді Закарпатського апеляційного суду від 27.03.2020 постановленої за клопотанням прокурора (том ІV а.с.216-217,222) у період з 22.01.2020 до 22.03.2020 УСР в Закарпатській області ДСР НП України на підставі доручення (том ІV а.с.219) проводилося візуальне спостереження за ОСОБА_3 (том ІV а.с.196-197). У даному протоколі зафіксовано переміщення ОСОБА_3 лише 27.02.2020 (даних за 17.03.2020 суду не надано), а відтак даний протокол не містить жодної інформації щодо причетності обвинуваченого до інкримінованих йому злочинів, а відтак є неналежним доказом, відповідно до ст. 85 КПК України.

Згідно із до протоколом НСРД від 09.06.2020 (НСРД проводилося на підставі ухвали слідчого судді Закарпатського апеляційного суду від 22.01.2020 постановленої за клопотанням прокурора (том ІV а.с.13-15) у період з 22.01.2020 до 22.03.2020 УСР в Закарпатській області ДСР НП України на підставі доручення (том ІV а.с.21) проводилося негласне зняття інформації з номеру мобільного телефону НОМЕР_8 (том ІV а.с.22-195, а.с.198-210), відповідно до якого зафіксовано розмову 17.04.2020 з номеру мобільного телефону НОМЕР_8 , яким, як слідує з протоколу, користується потерпілий ОСОБА_6 з іншим абонентом, під час якої потерпілий вказує на те, що йому невідомо хто саме здійснив у нього постріли та розказує про обставини поїздки 17.03.2020.

Даний протокол суд визнає недопустимим доказом виходячи з наступного.

Так, клопотання щодо надання дозволу на проведення НСРД погоджено прокурором ОСОБА_32 , який здійснював процесуальне керівництво у даному провадженні з 20.03.2020, на підставі постанови першого заступникам прокурора Закарпатської області ОСОБА_33 про зміну групи прокурорів, яку мотивовано складністю провадження, необхідністю виконання великого обсягу слідчих і процесуальних дій з метою належного виконання повноважень прокурора. (том V а.с.16-17), на яку сторона захисту подала скаргу, зазначаючи, що дана постанова винесена безпідставно та у спосіб, не передбачений КПК.

При прийнятті рішення щодо під ставності скарги суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною 2 ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, зазначених ч. ч. 4, 5 ст. 36, ч. 3 ст. 37, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України (станом на 20.03.2020 орган досудового розслідування - Мукачівський ВП, процесуальне керівництво здійснювалося Мукачівською місцевою прокуратурою (том V а.с.24-27).

Відповідно до ч. 3 ст. 246 КПК України рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором.

Згідно із ч 2. ст. 258 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на втручання у приватне спілкування в порядку, передбаченому статтями 246, 248, 249 цього Кодексу, якщо будь-яка слідча (розшукова) дія включатиме таке втручання.

Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Даний висновок суду узгоджується із практикою Верховного Суду (в тому числі, постанови ВС від 19 квітня 2018 року у справі N 754/7062/15-к; від 11 лютого 2020 року у справі N 761/33311/15-к та постанова від 24 травня 2021 року Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 640/5023/19; провадження № 51-2917 кмо 20))

Дослідивши постанову першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_34 , щодо зміни групи прокурорів від 20 березня 2020 року суд приходить до висновку, що має місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК України, так як складність провадження, необхідність виконання великого обсягу слідчих і процесуальних дій з метою належного виконання повноважень прокурора не є підставою для зміни групи прокурорів, а відтак суд приходить до висновку щодо недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права, а відтак визнає протокол проведення НСРД від 09.06.2020 недопустимим доказом ( том ІV а.с.216-217,226-231) на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як такого, що отримано неуповноваженою особою прокурором ОСОБА_32 неуповноваженого органу - прокуратури Закарпатської області у даному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Окрім цього суду надано докази, які є неналежними виходячи з наступного.

Так, допитаний свідок ОСОБА_35 повідомив, що 04.01.2022, під час несення служби в м. Мукачево, в складі екіпажу патрульної поліції, здійснював виїзд на місце ДТП, що відбулася на а/д М-06, поряд АЗС «Маркет», за участю т/з «Ауді» та «Фольксваген Пассат В7».

На т/з «Фольксваген Пассат В7», темного кольору, без н/з, спостерігалася наявність пошкоджень правої задньої частини, а саме дверцят та крила, та спрацювання подушки безпеки (задньої пасажирської шторки).

У відповідях на запити наявна інформація щодо укладення певних договорів та наявності певних речовин у подушках безпеки (том V а.с.56,58).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.03.2020 оглянуто ділянка території, яка розташована в м.Мукачево, а саме: Т-подібне перехрестя вулиць Михайла Токаря та вулиці Томаса Масарика. Під час якого будь-яких предметів речей, які б мали доказове значення в рамках кримінального провадження не виявлено (Том ІІ, а.с.113-121).

Відповідно до висновку експерта за № 5/51 Закарпатського НДЕКЦ від 29.05.2020 року, на наданому на дослідження мобільному телефоні марки "Айфон 5 S", білого кольору, MODEL А1457, ІМЕІ НОМЕР_11 наявні фотографії, наявний додаток - месенджер "WhatsApp", смс-переписок в видаленому вигляді в додатках-месенджерах не виявлено, наявна історія веб-браузера "Safari", записів в нотатках не виявлено (Том ІІІ, а.с.72-86).

Згідно із висновком експерта за №13/63 НДЕКЦ від 16.04.2020 року встановлена ринкова вартість автомобіля марки "Таврія", вартість відновлювального ремонту та розмір матеріальних збитків, завданих власнику (Том ІІІ, а.с.138-161).

Дані докази прямо чи непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, а відтак є неналежними доказами відповідно до ст. 85 КПК України.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів на підтвердження висунутого ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України суду не надано.

Окрім цього захисницею подано ряд заперечень (за клопотанням захисниці розглянуто судом під час ухвалення вироку) щодо прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування, які є безпідставними виходячи з наступного.

Так, захисницею подано заперечення (том І а.с.165-168) щодо не відображення в ухвалах слідчих суддів осіб, яким надається право на проведення обшуків, однак ст. 235 КПК України не містить вимоги щодо зазначення прізвищ даних осіб.

Також захисницею подано заперечення (том І а.с. 180-186) щодо не додання прокурором до клопотань про проведення НСРД витягів з ЄРДР, задоволення клопотання прокурора ОСОБА_36 , який одночасно здійснював процесуальне керівництво в обох провадженнях, щодо використання певних матеріалів з одного провадження у іншому, та неповідомлення про певні обмеження конституційних прав.

Відповідно до ч.4 ст. 248 КПК України вимоги щодо змісту ухвал за наслідками проведення НСРД не містять обов`язкового зазначення додатків до клопотання та їх оцінки.

Діючим КПК України не заборонено прокурору здійснювати процесуальне керівництво у декількох провадженнях, а відтак звертатися до слідчого судді з відповідними клопотаннями, в тому числі щодо використання певних матеріалів з одного провадження у іншому.

Неповідомлення про певні обмеження конституційних прав під час досудового розслідування не входять до питань, що вирішуються судом під час судового провадження.

Окрім цього захисницею подано ряд скарг (за клопотанням захисниці розглянуто судом під час ухвалення вироку) на постанови щодо зміни підслідності кримінального провадження, зміну групи прокурорів, які суд вважає обґрунтованими виходячи з наступного.

Як встановлено судом досудове розслідування розпочато Мукачівським ВП ГУНП в Закарпатській області, за процесуальним керівництвом Мукачівської місцевої прокуратури.

20 березня 2020 року першим заступником прокурора Закарпатської області ОСОБА_37 створено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні за № 0000662 у складі прокурорів прокуратури Закарпатської області (дану скаргу судом вирішено, визнано недопустимим доказом протокол НСРД від 09.06.2020 - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж).

Надалі, 23 березня 2020 року, першим заступником прокурора Закарпатської області ОСОБА_34 , в зв`язку з тим, кримінальне провадження здійснюється неефективно, швидке, повне та неупереджене розслідування не забезпечується, винесено постанову, якою доручено проведення досудового розслідування СУ ГУНП в Закарпатській області ( том V а.с.04-05).

27 березня 2020 року заступником начальника СУ ГУНП а Закарпатській області створено слідчу групу (старшим групи визначено слідчого ОСОБА_22 ).

27 березня 2020 року перший заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_34 , в зв`язку з тим, що в ході вивчення додержання законів під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що органом досудового розслідування вживаються недостатні заходи щодо належного та об`єктивного досудового розслідування, слідчим не забезпечено швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій не проведено, посилаючись на ч. 5 ст. 36 КПК України щодо неефективності досудового розслідування, виносить постанову якою доручено проведення досудового розслідування СВ Тячівському ВП ГУНП в Закарпатській області (том V а.с.07-10).

31 березня 2020 року перший заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_34 , в зв`язку з тим, що вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, проведення необхідних першочергових слідчих дій у ньому не забезпечено, з метою повного, всебічного, об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення та прийняття процесуальних рішень у розумні строки доручає проведення досудового розслідування СУ ГУНП а Закарпатській області (том V а.с.14-15), яке і було проведено та закінчено слідчими з числа визначених постановою заступника начальника СУ ГУНП в Закарпатській області від 27 березня 2020 року та дії яких відповідно до постанови першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_34 визнано неефективними, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 39 КПК України, щодо обов`язку виконання керівником органу досудового розслідування доручень та вказівок прокурора викладених у письмовій формі, в тому числі, щодо відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування у разі неефективності його проведення (п.2 ч.2 ст. 39 КПК України).

За змістом ч. 5 ст. 36, статей 86, 87, 110, 214, 216 КПК визначається належна правова процедура реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК, яка містить такі елементи: а) належний суб`єкт (Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники); б) оцінка досудового розслідування як неефективного; в) відображення такої оцінки у відповідному процесуальному рішенні постанові; г) вмотивованість такої постанови.

Обов`язковою передумовою реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК, є оцінка досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст. 216 КПК, як неефективного та відображення такої оцінки у постанові з наведенням відповідного мотивування.

Наявність відповідних відомостей, які стосуються конкретного кримінального провадження, щодо його неефективності відповідним прокурором може бути встановлено на будь-якому етапі досудового розслідування, в тому числі і на його початку, та бути підставами для прийняття рішення в порядку і відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 КПК.

У кожному конкретному випадку наявність таких підстав має бути обґрунтована у відповідному процесуальному рішенні постанові Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури, їх перших заступників та заступників про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, яка має відповідати вимогам ст. 110 КПК, у тому числі бути вмотивованою, надавати обґрунтоване пояснення щодо фактичних та юридичних підстав прийнятого рішення.

Постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, яка здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості.

У разі доручення Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування без встановлення неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень. У такому випадку матиме місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК України.

Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Даний висновок суду узгоджується з висновком викладеним 24 травня 2021року у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 640/5023/19; провадження № 51-2917 кмо 20)

Дослідивши постанови першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_34 , щодо зміни органів досудового розслідування у кримінальному провадженні від 23 березня 2020 року, від 27 березня 2020 року та від 31 березня 2020 року суд приходить до висновку щодо відсутності у постановах мотивації прийнятого рішення та обґрунтованого пояснення щодо фактичних підстав його прийняття, а відтак суд приходить до висновку щодо недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права, а відтак визнає наступні докази, одержані в ході досудового розслідування: протокол обшуку від 27.03.2020; протокол огляду предметів від 31.03.2020; карту схему аналізу руху транспортних засобів; протокол огляду предметів від 27.03.2020; протокол додаткового огляду місця події від 07.04.2020; протокол огляду місця події від 25.03.2020; протоколи проведення слідчих експериментів від 04.05.2020 та від 06.07.2020 та відеозаписи їх проведення; додаток до кримінального провадження (маршрут руху з відеозапису); висновок експерта від 14.04.2020 за № 16/23; висновок експерта від 02.04.2020 за №7/50; висновок експерта за №5/51 від 29.05.2020; висновок експерта за № 1/175 від 02.06.2020; висновок експерта за №16/35 від 24.06.2020; висновок експерта за №2756/2757 від 22.04.2020; висновок експерта за № 7/58 від 13.04.2029; протокол проведення НСРД від 09.06.2020; протокол проведення НСРД від 16.06.2020 ; заяви про добровільне надання відеозаписів та відеозаписи з камер відео спостереження отримані 24.03.2020 та довідки про результати аналізу камер відео спостереження; протокол обшуку від 27.03.2020; протокол обшуку від 16.06.2020 (том ІІ а.с. 57-61,66-67,70,72-98,151, том ІІІ а.с. 8-20,26-51,77-86, 95-104, 111-137,187-196, 202-217, том ІV а.с.226-231,233-239, том V а.с.62-97, 110-114, 126-130, 132-136,138-143,145-151,153-157) недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами - слідчими СУ ГУНП в Закарпатській області неуповноваженого органу - СУ ГУНП в Закарпатській області у даному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

З цих же підстав суд приходить до висновку, що процесуальні рішення у даному провадженні: повідомлення про підозру від 16 квітня 2020 року, обвинувальний акт від 03 вересня 2020 року (том І а.с. 2-8, том V а.с.165-169) складені неуповноваженою особою - слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_22 неуповноваженого органу - СУ ГУНП в Закарпатській області.

Окрім цього 23 березня 2020 року, на підставі доручення про проведення досудового розслідування жодною особою не підписаного, слідчий ОСОБА_22 розпочинає досудове розслідування у даному кримінальному провадженні (том V а.с.28-30).

За змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, слідчого, який здійснюватиме повноваження у конкретному кримінальному провадженні обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані слідчим, який не мав на те законних повноважень.

Даний висновок суду узгоджується з висновком викладеним 22 лютого 2021 року у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №754/7061/15.

Враховуючи наведене суд визнає недопустимими доказами: карту-схему аналізу руху транспортних засобів (виконано на підставі доручення від 23.03.2020 (згідно із супровідним листом доручення датовано 23.03.2020 (том ІІ а.с. 99)); протокол огляду місця події від 25.03.2020 (том ІІ а.с. 113-121); протокол НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо ОСОБА_6 (надано дозвіл на проведення на підставі клопотання слідчого ОСОБА_22 від 24.03.2020 (том ІІ а.с. 216-217); записи з камер відео спостереження отримані 24.03.2020 та довідки про результати аналізу камер відеоспостереження ( том V а.с.59-97), які отримано на підставі доручення слідчого ОСОБА_22 від 24.03.2020, а відтак і висновок експерта (Том ІІІ, а.с.105-137) за № 16/35 Закарпатського НДЕКЦ від 24.06.2020 (предметом дослідження були саме ці записи з камер відеоспростереження), як таких, що зібрано (отримано) слідчим, який не мав на те законних повноважень у період 23.03.2020-27.03.2020.

При прийнятті рішення щодо законності оскаржуваних постанов про визначення, зміни прокурорів у кримінальному провадженні суд виходить з наступного.

Так, 31 березня 2020 року перший заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_34 , з огляду на складність провадження, необхідність виконання великого обсягу слідчих та процесуальних дій з метою належного здійснення повноважень прокурора під час досудового розслідування створює групу прокурорів з числа прокурорів прокуратури Закарпатської області (том V а.с.18-19).

31 березня 2020 року перший заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_34 , з огляду на складність провадження, необхідність виконання великого обсягу слідчих та процесуальних дій з метою належного здійснення повноважень прокурора під час досудового розслідування змінює групу прокурорів прокуратури Закарпатської області на тих же самих прокурорів прокуратури Закарпатської області (том V а.с.20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною 2 ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, зазначених ч. ч. 4, 5 ст. 36, ч. 3 ст. 37, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України.

Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Даний висновок суду узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду (в тому числі, постанови ВС від 19 квітня 2018 року у справі N 754/7062/15-к; від 11 лютого 2020 року у справі N 761/33311/15-к та постанова від 24 травня 2021року Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 640/5023/19; провадження № 51-2917 кмо 20)

Дослідивши постанови першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_34 , щодо створення, зміни групи прокурорів від 31 березня 2020 року суд приходить до висновку, що має місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК України, так як складність провадження, необхідність виконання великого обсягу слідчих і процесуальних дій з метою належного виконання повноважень прокурора не є підставою для зміни прокурорів, а відтак суд приходить до висновку щодо недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права, а відтак визнає протокол проведення НСРД від 16.06.2020 (том ІV а.с.233-239); недопустимим на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як такого, що отримано неуповноваженою особою прокурором ОСОБА_38 неуповноваженого органу - прокуратурою Закарпатській області у даному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

З цих же підстав суд приходить до висновку, що процесуальні рішення у даному провадженні: постанова про об`єднання кримінальних проваджень від 14 квітня 2020 року та обвинувальний акт від 03 вересня 2020 року (том І а.с. 2-8, том V а.с.163-164) погоджені неуповноваженими особами неуповноваженого органу - прокурорами прокуратури Закарпатській області у даному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Що стосується вимоги скарг захисниці щодо скасування відповідних постанов, то суд вважає їх безпідставними так як суд не уповноважений скасовувати процесуальні рішення органу досудового розслідування під час судового провадження.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України,

Таким чином суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши всі необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України, приходить до висновку, що останнього необхідно виправдати, відповідно до п.2 ч. 1 ст.373 КПК України, в зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим,

Арешти на майно накладені під час досудового розслідування підлягають скасуванню.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати віднести за рахунок дохід держави.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України та виправдати.

ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та виправдати.

Арешт накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Тячівського районного суду у справі 307/936/20; провадження 1-кс/307/332/20 - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки "ЗАЗ Таврія" зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому - повернути власнику; штани сірого кольору "Найк", чоловічу спортивну куртку "Гумел", дві балаклави та рукавиці, чотири зубні щітки, кросівки чорного кольору "Найк", три предмети ззовні схожі на рації з зарядкою, мобільний телефон із зарядкою, пару чоловічих кросівок чорного кольору "МаріоБрум", мобільний телефон марки "Айфон 5", куртку чорного кольору "Армані", автомобіль "Volkswagen" модель "PASSAT" д.н.з. НОМЕР_1 - повернути власникам; змиви з автомобіля та змиви з керма та ручки перемикання швидкостей "Volkswagen" модель "PASSAT", змиви з автомобіля марки "ЗАЗ Таврія", одяг потерпілого ОСОБА_6 - знищити; флеш-носій "mikro SD" об`ємом 32 GB з маркуванням № SDCS/32GB-32420-007.A00LF з відеозаписами, які розташовані в папках "абц ДІАЛОГ вул.Токаря 57", "АЗС Ультра", "АЗС ШЕЛЛ", "вул.Миру маг.Глобал", "вул.Токаря 8", "вул.Ю.Герца 2 А Таймлюкс", 2колізей", "маг.Мелодія плитки вул.Токаря ПП Зленко", "магазин керамічна плитка вул.Токаря", "міські камери", "Мотолюкс", "СТО АРТ-МОТОРС вул.Берегівська - зберігати при матеріалах судового провадження.

Процесуальні витрати віднести за рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1