Справа №293/361/20
Провадження №1-кп/293/44/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000046 від 12.02.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.11.2023 за ч.5 ст. 407 КК України до 5 років 12 днів позбавлення волі, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

За заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 районним судом Житомирської області ухвалено рішення про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_4 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_5 , а саме: заборонено перебувати за адресою: АДРЕСА_2 на строк 6 місяців: заборонено наближатись на відстань ближче ніж 100 метрів до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 ; заборонено спілкуватись в будь-який спосіб з ОСОБА_5 особисто чи через третіх осіб; зобов`язано ОСОБА_4 пройти відповідну програму для кривдників. Із зазначеним рішенням суду ОСОБА_4 ознайомлений 20 жовтня 2019 року під підпис.

Однак, ОСОБА_4 , нехтуючи обмежувальним приписом та тимчасовими обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, 02 лютого 2020 року близько 16 години 00 хвилин перебував за місцем проживання ОСОБА_5 , наближався до неї ближче ніж на 100 метрів, спілкувався та систематично влаштовував конфлікти з останньою, а з 10 лютого 2020 року по теперішній час постійно проживає у будинку АДРЕСА_2 , через що ОСОБА_5 звернулась до Черняхівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся у вчиненому, давати показання відмовився.

Прокурором на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, надано наступні документи, які досліджено судом, зокрема:

- рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 15.10.2019 у справі 293/1652/19, відповідно до якого відносно ОСОБА_4 видано обмежувальний припис строком на 6 місяців, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_5 , а саме: заборонено перебувати за адресою: АДРЕСА_2 на строк 6 місяців: заборонено наближатись на відстань ближче ніж 100 метрів до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 ; заборонено спілкуватись в будь-який спосіб з ОСОБА_5 особисто чи через третіх осіб; зобов`язано ОСОБА_4 пройти відповідну програму для кривдників; вказане рішення суду містить підпис ОСОБА_4 про ознайомлення 20.10.2019;

- попередження ОСОБА_4 від 22.10.2019 про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України у разі порушення обмежувального припису;

- рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 19.10.2015 у справі №293/1272/15-ц про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- лист Управління праці та соціального захисту населення Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області від 14.02.2020, згідно якого ОСОБА_4 житель АДРЕСА_2 не пройшов спеціальну програму для кривдників;

- довідка-характеристика, видана Великогорбашівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області, згідно якої станом на 12.02.2020 ОСОБА_4 проживає у будинку АДРЕСА_2 .

Зазначені докази за своєю суттю є належними та допустимими у розумінні норм КПК України. Указані матеріали у повній мірі підтверджують собою факт доведеності у провадженні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

ІІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Аналізуючи наявність складу злочину, передбаченого ст. 390-1 КК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 390-1 КК України, доведена.

З огляду на вік обвинуваченого, а також відсутність будь-яких фактичних даних, які б вказували на неосудність (обмежену осудність) обвинуваченого або перебування його у такому стані до постановлення вироку, суд вважає, що ОСОБА_4 є суб`єктом цього злочину.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, за ст. 390-1 КК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо колишнього подружжя.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 є молодою особою, офіційно не працює, неодружений, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.11.2023, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, враховано позицію прокурора та потерпілої щодо необхідної міри покарання, яка просила суворо покарати ОСОБА_4 ; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно класифікації за ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у межах санкції ст. 390-1 КК України у виді обмеження волі ближче до нижньої межі.

Враховано, що ОСОБА_4 23.11.2023 засуджений вироком Решетилівського районного суду Полтавської області за ч.5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 12 днів.

При призначенні покарання, суд керується вимогами ч.1 ст.72 КК України, відповідно до яких при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Водночас, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене ст. 390-1 КК України вчинив до постановлення вироку Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.11.2023, суд статочне покарання призначає згідно вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань та вважає за необхідне зарахувати відбуте ним за цим вироком покарання, що буде справедливим, співмірним вчиненому правопорушенню, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Арешт на майно, не накладався. Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Клопотань про застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні не подано, підстав згідно ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. 368,370,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.11.2023 у виді позбавлення волі на строк 5 років 12 днів, остаточне покарання ОСОБА_4 , у відповідності до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, призначити у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили. В строк покарання зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.11.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_6