Номер провадження № 1-кс/756/2875/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 15 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149; ч. 2 ст. 255 КК

УСТАНОВИВ:

13.12.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149; ч. 2 ст. 255 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в період з травня 2020 року по липень 2022 року, на території міста Києва, міста Харкова та інших міст діяла злочинна організація, яка організувала надання послуг ДРТ «Сурогатне материнство» громадянам іноземних держав, всупереч вимогами наказу Міністерства охорони здоров`я від 09.09.2013 № 787, які не мали на те медичних показань та не відповідали вимогам п. 6.1. та п. 6.2. даного наказу, внаслідок чого фактично відбувалась реалізація малолітніх дітей громадянам інших держав, під прикриттям нібито використання допоміжних репродуктивних технологій. Вказана злочинна організація тривалий час незаконно збагачувалась за рахунок програм комерційного сурогатного материнства, члени якої вербували людей (сурогатних матерів), з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану таких потерпілих.

Організували таку діяльність директор Приватного підприємства «Медико-інформаційний центр сурогатного материнства «Ла Віта Нова» ОСОБА_7 та директор ТОВ «Медичний центр «Натівіта» ОСОБА_8 , які залучили до злочинної організації ще 10 учасників: ОСОБА_9 (рідна сестра ОСОБА_7 , переважно займалась фінансовими питаннями), ОСОБА_10 (в.о. директора за відсутності ОСОБА_7 ), ОСОБА_11 (адміністартор Київської клініки), ОСОБА_12 (менеджер у сфері інформації, виконувала вказівки ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ), ОСОБА_13 (менеджер у сфері інформації, виконувала вказівки ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ), ОСОБА_14 (менеджер з інформації, здійснювала щомісячну виплату попередньо узгоджених з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сум грошових коштів сурогатним матерям та жінкам (донорам яйцеклітин), ОСОБА_4 (перекладач), ОСОБА_15 (перекладач), ОСОБА_16 (перекладач), ОСОБА_17 (адвокат, займався юридичним супроводом).

02.08.2023 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень повідомлено: за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 255 КК України - ОСОБА_8 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 ч. 1 ст. 255 КК України - ОСОБА_7 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149; ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_17 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_11 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_12 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_10 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_15 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_4 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_16 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_14 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_9 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_13 .

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вербуванні людини з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого, вчиненому повторно злочинною організацією, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у кримінальних правопорушеннях, передбачених за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України, які, відповідно до вимог ст.12 КПК України є особливо тяжкими, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, а також вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити аналогічні злочини.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 02.02.2024, оскільки у даному провадженні необхідно провести слідчі дії та процесуальні рішення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, при цьому не заперечувала щодо відомостей, які наведені захисником та підозрюваним, які характеризують особистість підозрюваного.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за особливо тяжкі кримінальні правопорушення у яких він підозрюється, а саме: ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна або без такої та ч. 2 ст. 255 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років з конфіскацією майна, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні є те, що останній вчиняв дані кримінальні правопорушення у складі злочинної організації до якої входили: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та інші невстановлені особи., а тому з метою приховування їх спільної злочинної діяльності, ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілих та на інших учасників злочинної організації, потерпілих, які звернулися до органу досудового розслідування із заявами про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого або надали відповідні показання чи заяви про участь ОСОБА_4 , у злочинній організації та його обізнаність у незаконності та протиправності дій, які вчинялись такою злочинною організацією. До того ж, ОСОБА_4 , знає адреси проживання та анкетні дані учасників злочинної організації та окремих свідків.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що вказані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчиняв у складі злочинної організації, а тому з метою приховування їх спільної злочинної діяльності вони можуть вчиняти дії, які будь перешкоджати проведенню повного та об`єктивного досудового розслідування.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення аналогічного характеру вказує наступне -вербування людини з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого, в тому числі повторно, вчиненому злочинною організацією, а також в участі у такій організації.

Захисник ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що наведені прокурором ризики необґрунтовані, ОСОБА_4 визнає свою вину, щиро кається у скоєному, раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину, на утриманні малолітню дитину, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, або застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт у нічний час доби. Додатково повідомив, що у підозрюваного та його родини на даний час скрутне матеріальне становище, оскільки ОСОБА_4 майже 5 місяців утримується під вартою, його дружина сама утримує себе та дитину.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнає, надав слідчому викривальні показання, у вчиненому розкаюється. Крім того пояснив, що на протязі 10 років співпрацював з медичними центрами, які займались і сурогатним материнством, у якості перекладача, не будучи їх офіційним співробітником. Він був присутній на зустрічах із клієнтами, здійснював переклад під час виписки з пологового будинку, в органах РАЦ , інших організаціях. Приблизно з 2020 року підозрюваний став почав помічати деякі невідповідності закону в діяльності центру, але оскільки не має ні медичної, ні юридичного освіти, не міг відповідно реагувати на це, а керівництво запевняло, що все законно, мотивуючи зміною законодавства. Приблизно з 2021 року ОСОБА_4 добровільно перестав співпрацювати із вказаними центрами. Наразі він вже тривалий час утримується під вартою, просить змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки має малолітню дитину, дружина не має можливості одна утримувати родину.

Вислухавши клопотання прокурора, думку захисника та підозрюваного, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

17.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 03.08.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави строком до 30.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 25.09.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави строком до 02.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва, від 27.10.2023 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , продовжено до 25.12.2023.

21.11.2023, процесуальним керівником було виділено матеріали кримінального провадження № 0000149 в порядку ст. ч. 8. ст. 469 КПК України від 27.08.2021, щодо підозрюваних у кримінальному провадженні, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17

29.11.2023, обвинувальні акти у виділених кримінальних провадженнях, щодо підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 в порядку ст. 291 КПК України було скеровано до Оболонського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва, строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, в порядку ст. ст. 294-296 КПК України, продовжено до 6 місяців, тобто до 02.02.2024.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- рапортом про виявлене кримінальне правопорушення;

- протоколами допиту потерпілих;

- протоколами обшуків у медичних центрах «Сніжана», «Мілартіс», «Натівіта»;

- протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_11 ;

- протоколом додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_17 ;

- протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_17 ;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_12 ;

- протоколом додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_16 ;

- протоколами за результатами проведення НСРД.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Між тим, підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Тож, на думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру повідомленої ОСОБА_4 в інкримінованому злочину, тобто можливості того, що повідомленої ОСОБА_4 міг вчинити злочин, передбачений ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання вартою, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, захисника, а також особистість ОСОБА_15 , суд погоджується з тим, що на даний час продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_15 може переховуватися від органу досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних (пункти 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ці ризики підтверджуються тим, що як свідчать надані матеріали досудового розслідування злочини вчинялись в злочинній організації, потерпілими є жінки з вразливим станом, тобто такі, які перебували у тяжких фінансових складнощах. Крім того, підозрювані між собою знайомі, кожен з них виконував ті чи інші дії, які були розподілені між ними, зокрема надавали рекомендації щодо заповнення документів, консультування щодо участі в програмі сурогатного материнства, видавання ліків, грошових коштів, інших маніпуляцій у медичних установах. Поміж цього, залишається невідома подальша доля дітей. Крім того, на території України введено воєнний стан що значно ускладнює встановлення контролю над особами щодо яких здійснюється досудове розслідування. Також в судовому засіданні встановлено, що дружина ОСОБА_15 мешкає за межами України, а діти тимчасово перебувають в її західній частині.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

В обґрунтування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне провадження, в якому підозрюється, прокурором на його обґрунтування не було наведеного вагомих підстав, а судом встановлено, що підозрюваний вже не працює із медичним центром сурогатного материнства, тобто добровільно припинив подальшу участь в кримінальних правопорушеннях. Щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, прокурором не наведено яким же самим чином ОСОБА_4 може перешкоджати.

Оскільки суд погодився з тим, що існують ризики, передбачений п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тож суд погоджується з існуванням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як то продовження застосування запобіжного заходу щодо підозрюваному ОСОБА_4 ..

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існує обгрунтована підозра вчинення підозрюваним інкримінованих правопорушень, які відноситься до категорії особливо тяжких. Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, малолітню дитину. Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальні правопорушення вперше, його ставлення до вчиненого, а також обставини вчинених злочинів. Також суд приймає до уваги, що відповідно до клопотання слідчого та повідомленої ОСОБА_4 підозри, злочинна організація, учасником якої був останній, діяла в період з травня 2020 по липень 2022 року, в той же час судом встановлено, що ОСОБА_4 перестав співпрацювати із медичним центром ТОВ «Ла віта нова», тим самим добровільно припинив свою участь у її діяльності з 2021 року. Також суд враховує роль ОСОБА_4 у скоєних кримінальних правопорушеннях, а саме, що він працював перекладачем англійської, французької мов.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2, тобто існування ризиків. Але клопотання як і пояснення прокурора в судовому засіданні, не містять мотивування того, що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, тобто обов`язкового елементу для вирішенні питання застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що відсутні підстави для подальшого застосування до підозрюваного ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу в виді тримання під вартою. Бо, на думку суду, для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт строком на 60 днів, тобто в межах строку досудового розслідування, буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , та останній зобов`язаний з`являтися за першої вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження. Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України на вказаний строк дії запобіжного заходу.

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючи відомості щодо ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, у тому числі утримуватись від спілкування зі свідками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником яких є визначений судом запобіжний захід.

Разом з цим суд зауважує, що ним також перевірено в судовому засіданні, що закінчити досудове розслідування неможливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, з метою отримання доказів та здійснення перевірки вже отриманих доказів у вищевказаному кримінальному провадженні для об`єктивного і повного дослідження обставин кримінального правопорушення, забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, а саме, обрати запобіжні заходи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, оголошеним у державний та міжнародний розшук підозрюваним у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які на даний час переховуються від органу досудового розслідування та місце їх перебування невідоме; - скерувати міжнародно - правові доручення до компетентних органів іноземних держав про надання правової допомоги; -завершити розсекречення матеріалів проведених негласних слідчих (розшукових) дій; - провести інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність в ході проведення досудового розслідування; - виконати вимоги ст. 290 КПК України, а саме: надати доступ та ознайомити підозрюваних та їх захисників із матеріалами кримінального провадження; - скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування тощо.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 206, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149, про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149; ч. 2 ст. 255 КК України - задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, який полягає у забороні цілодобово залишати житло, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , зобов`язав ОСОБА_4 з`являтися за кожною вимогою до прокурора, слідчого чи суду, відповідно до стаді кримінального провадження.

Встановити строк дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту в 46 (сорок шість) днів.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 46 (сорок шість) днів, а саме:

- не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу прокурора, слідчого чи суду, відповідно до стаді кримінального провадження;

- повідомляти прокурора, слідчого чи суд, відповідно до стаді кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інші документи, що дають право на виїзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у межах вказаного кримінального провадження.

Ухвала діє до 02 лютого 2024 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення, а саме доставити ОСОБА_4 до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , де звільнити з-під варти.

Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування кримінального провадження, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1