Справа № 182/2786/24
Провадження № 1-кс/0182/578/2024
У Х В А Л А

Іменем України

23.05.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2024 за №0000566 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.07.2006 року Орджонікідзевським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 75,76, 104 КПК України з іспитовим строком 2 роки;

-.03.2007 року Орджонікідзевським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.1 ст. 187 КК України, ч.1 ст.71, ч. 4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-09.12.2009 року Орджонікідзевським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з частковим приєднанням невідбутого строку по вироку 30.03.2007 до відбуття 2 роки 6 місяць позбавлення волі;

-11.08.2011 року Синельниківським районним судом Дніпропетровській області за ст.391, КК України до 1 року позбавлення волі з частковим приєднанням невідбутого строку по вироку Орджонікідзевським міськрайонним судом Дніпропетровській області 09.12.2009 р ст. 71 КК України до 1 року 2 днів позбавлення волі;

-06.06.2013 року Орджонікідзевським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України іспитовим строком до 1 року;

-19.02.2014 року Орджонікідзевським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.3 ст. 185,ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71КК України з приєднанням невідбутого строку по вироку 19.02.2014 до відбуття 3 роки 3 місяць позбавлення волі;

-19.08.2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-27.10.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На основі ч.4 ст.70 КК України з частковим приєднанням невідбутого строку по вироку 19.08.2016 р Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровській області до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-19.04.2018 року Орджонікідзевським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-31.08.2022 року Орджонікідзевським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-22.12.2023 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складу покарань за цим за сукупністю кримінальних правопорушень призначити покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-12.08.2022 року Орджонікідзевським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.3 ст.185 до 3 років позбавлення волі;

-12.09.2023 року Кіровським районним судом Дніпропетровській області за ч.3 ст.185 до 3 років позбавлення волі.

-21.02.2024 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-26.03.2024 року звільнений з Солонянської ВК (№21) Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання.

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією ч.1 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференцзв`язку),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2024 за №0000566 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією ч.1 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову, повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 04.04.2024 приблизно о 20.30 год., ОСОБА_5 знаходячись в гостях у малознайомої ОСОБА_6 в приміщені квартири АДРЕСА_3 , побачив на столі у кухні мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С, 2/32 GB». В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в цей же день та час, перебуваючи за вище вказаною адресою, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 вийшла до іншої кімнати, а також зі сторонніх осіб за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення зі столу викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С, 2/32 GB», серійний № НОМЕР_1 , IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/19249-ТВ від 08.05.2024 складає 1500 грн. 00 коп., у якому була сім-карта «Vodafone» та який був у чохлі, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.

В подальшому ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, 04.04.2024 приблизно о 20:30 год. ОСОБА_5 перебував в приміщені квартири АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення банківської картки ОСОБА_6 , яку вона залишила в коридорі вище вказаної квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення банківської картки, яка є офіційним документом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, про наявність грошових коштів на банківській картці, яка належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в цей же час, перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що ОСОБА_6 вийшла до іншої кімнати, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного викрав банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 з номером рахунку НОМЕР_5 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 ..

Після чого ОСОБА_5 пішов з викраденим документом з місця скоєння кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_5 05.04.2024 приблизно о 00.01год., знаходився за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_2 , де у нього повторно виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , а саме грошових коштів з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 з номером рахунку НОМЕР_5 , яку викрав напередодні, шляхом перерахування грошових коштів на іншу банківську картку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в період дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_2 , в цей же день та час, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 з номером рахунку НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_7 , трьома платежами перевів грошові кошти 01.00 год. в сумі 3000 грн.00 коп., 01.01 год. в сумі 1900 грн. 00 коп. та 01.13 год. в сумі 400 грн. на банківську картку № НОМЕР_6 з номером рахунку НОМЕР_7 , яка належить ОСОБА_8 , та якою тимчасово користувався ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав з банківської картки АТ «Ощадбанк», яка належить потерпілій ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 5300 грн. 00 коп., чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

У ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину.

Винуватість ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: допитом потерпілого, фото впізнанням з потерпілими, допитами свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

?переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

?незаконно впливати на свідків;

?вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тим, у яких підозрюється, а саме:

1) наявні докази про вчинення підозрюваного кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_5 нових злочинів, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

2) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 років до 8 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також дотримується обов`язкова умова ч.2 ст.181 КПК України;

3) У ОСОБА_5 постійного місця роботи або навчання не має;

4) ОСОБА_5 законних джерел доходів не має;

Вищевикладене свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Ст. слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука та застава не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, особисте зобов`язання, не може обмежити ОСОБА_5 перебувати у вечірній час на вулицях міста, що не зможе запобігти вчиняти ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Крім того, майновий стан підозрюваного, а саме відсутність офіційного місця роботи та постійного заробітку законним шляхом не надає останньому можливості внести кошти в якості застави.

У зв`язку з вищевикладеним, ст. слідчий і звернулася до суду з клопотанням про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні, тому просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти застосування стосовно нього запобіжного заходу, однак просив обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки він працює, хоча і не офіційно.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, внесені до ЄРДР за № 0000566.

21 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: допитом потерпілого, фото впізнанням з потерпілими, допитами свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні ст. слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні ст. слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень, аналогічних тим у яких підозрюється.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8-ми років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на свідків) не знайшов свого підтвердження, оскільки доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 вчиняв тиск на будь-кого із свідків у цьому кримінальному провадженні (заяв про тиск та ін.) матеріали клопотання не містять. Крім того, долучені до матеріалів клопотання протоколи допиті свідків, у судовому засіданні не можливо було прочитати. Отже, слідчий суддя приходить до висновку, про те, що існування ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків не знайшло свого підтвердження.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється.

На обґрунтування вказаного ризику ст. слідчим у клопотанні зазначено, що злочини у яких ОСОБА_5 підозрюється вчинено ним з корисливих мотивів, він не має постійного місця роботи та законних джерел доходів.

З огляду на вищевказане, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; грошових коштів для виплати застави він не має; злочини вчинено ним в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 19-00 год. до 07-00 год. наступної доби.

Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 3) ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на 2 місяці.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2024 за №0000566 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 19-00 год. до 07-00 год. наступної доби, без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора - під час досудового розслідування, суду - коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора - під час досудового розслідування чи суд - коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 23.07.2024 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваній та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1