Справа № 473/1228/24
Номер провадження1-кп/473/179/2024
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
В И Р О К

іменем України

"16" квітня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Донецьк, громадянки України, освіта базова загальна середня, не працює, сімейний стан незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102 ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», у зв`язку з військовою агресією з боку Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, відповідно до Закону та діяв на час вчинення вкзаних нижче діяння.

Обвинувачена ОСОБА_6 , будучи обізнаною про те, що в країні оголошено воєнний стан, 26 жовтня 2023 року о 00:30 годині в селі Таборівка Вознесенського району Миколаївської області прибула на територію подвір`я багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись на території вказаного подвір`я, у обвинуваченої ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з приміщення квартири АДРЕСА_3 , де мешкає потерпіла ОСОБА_5 . Діючи з корисливих мотивів на виконання злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, ща за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, обвинувачена ОСОБА_6 шляхом вільного доступу проникла до приміщення вищевказаної квартири, звідки таємно викрала пральну машинку торгової марки «Alesi SV 45 02» вартістю 650 гривень. Надалі обвинувачена ОСОБА_6 з викраденим майном залишила місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 650 гривень.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_6 визнала вину повністю та підтвердила вчинення нею даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Вона визнає, що своїми умисними діями вчинила злочини та щиро розкаюється в скоєному.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_6 .

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В зв`язку з цим, суд не може кваліфікувати умисні дії обвинуваченої ОСОБА_6 з іншою кваліфікуючою ознакою даного кримінального правопорушення, як крадіжка, поєднана з проникненням в житло. Дана кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України не зазначена в обвинувальному акті кримінального провадження /а.к.п. 2 5/, і при її визначенні у вироку суду, суд вийде за межі обвинувачення обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 є щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_6 в обвинувальному акті /а.к.п. 2 5/ не зазначено.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином Особливої частини КК України розділу VІ та є кримінальним правопорушенням проти власності.

Суд також враховує умови життя обвинуваченої ОСОБА_6 , її соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 повністю усвідомлювала значення своїх умисних дій і в повній мірі могла керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона має базову загальну середню освіту, є незаміжньою, на утриманні дітей не має, формально задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської області, є не судимою. /а.к.п. 25 32/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, його наслідки для потерпілої ОСОБА_5 , а також інші обставини кримінального провадження, при наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_6 , її ставлення до вчиненого нею кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.4 ст.185 КК України для даного виду покарання, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_6 , з врахуванням позиції прокурора та сторони захисту, які вважали за необхідне та просили суд призначити обвинуваченій ОСОБА_6 основний вид покарання в виді позбавлення волі з іспитовим строком випробування, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 78 КК України.

При цьому судом також враховується висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого, беручи до увагу інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_6 , її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 без позбавлення волі, або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, участь у виховних заходах та соціально корисній діяльності, проведення індивідуально профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами. /а.к.п. 35 37/.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а крім того приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_6 не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу при ухваленні вироку відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання за даною статтею в виді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинувачену ОСОБА_6 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши їй строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинувачену, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: пральну машинку торгової марки «Alesi SV 45 02», котру повернуто потерпілій ОСОБА_5 залишити в її користуванні, як законної власниці даної речі.

Процесуальну витрату, яка документально підтверджена в судовому засіданні, на суму 260 /двісті шістдесят/ гривень за проведення судової товарознавчої експертизи №5510/23 від 10 листопада 2023 року за експертною спеціальністю 12.1 «визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: UA0014446, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1