Справа № 646/4866/24
Провадження № 1-кп/646/789/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за № 0002546 від 15.04.2024 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосілка, Підволочинського району, Тернопільської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, 31.08.2007 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, військовослужбовця за мобілізацією, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №123 від 31.07.2022 солдата, обвинуваченого по справі, ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який на теперішній час продовжено.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України обвинувачений під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини; військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу; майори, капітани 3 рангу, підполковники, капітани 2 рангу - для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу; полковники, капітани 1 рангу, бригадні генерали, коммодори, генерал-майори, контр-адмірали, генерал-лейтенанти, віце- адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерали, адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверженного Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення), право в здавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, обвинувачений під час проходження військової служби на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 04.12.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так. 04.12.2023 близько 18:00 командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_6 вишикувано особовий склад НОМЕР_2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , втому числі обвинуваченого, в АДРЕСА_2 з метою доведення бойового розпорядження командира ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.12.2023.

04.12.2023 під час шикування командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_6 доведено бойове розпорядження командира ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.12.2023 до підлеглого обвинуваченого, відповідно до якого, останній мав перейти з особовим складом стрілецької роти в оперативне підпорядкування командирам НОМЕР_3 , 10 та 11 пдр для подальшого виконання бойового завдання з оборони БРО в районі н.п БЕРЕСТОВЕ Куп`янський район Харківська обл. на позиціях відділень: «СІНГАПУР» з центром лісосмуга (х: НОМЕР_4 ; у 74-24290), «МАРВЕЛ» з центром лісосмуга (х:54-87078; у 74-24136), «ГІМАЛАЇ» з центром лісосмуга (х:54-86969; у 74-23834) та «КОСИЙ» з центром лісосмуга (х:54-86946 у 74- 23310). Після прибуття особового складу в район виконання бойових задач продовжити рух в напрямку: ВП ПАНАМА (х:54-87320; у74-24792), ВП МАЯМІ (х:54-87214; у 74-24827). Із завданням зайняти вказані позиції, організувати охорону оборону та спостереження з метою виявлення висування противника (атаки противника), продовжити обладнання системи інженерних загороджень, удосконалити в інженерному відношенні вогневі позиції та позиції відділень, стійко утримувати оборонні позиції.

Однак, обвинувачений, будучи невдоволеним наказом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх спільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що він зобов`язаний виконувати наказ начальника та маючи об`єктивну можливість його виконати, 04.12.2023 не прибув на позиції ВП ПАНАМА (х: НОМЕР_5 ; у74-24792), ВП МАЯМІ (х: НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ), де мав зайняти вказані позиції, а також не виконав завдання відповідно до якого, останній мав організувати охорону оборону та спостереження з метою виявлення висування противника (атаки противника), а також не продовжив обладнання системи інженерних загороджень, удосконалення в інженерному відношенні вогневі позиції та позиції відділень, стійко не утримував оборонні позиції, чим підірвав боєготовність та боєздатність 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, особовий склад 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 направився для виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_8 окремого стрілецького батальйону №35/2166 дек ОКП - м. ЛОЗОВА від 03.12.2023, а обвинувачений ОСОБА_3 , залишився в АДРЕСА_2 .

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.402 КК України, непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

03.06.2024 між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони та обвинуваченим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою обвинувачений в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.4 КК України, визнав себе винним повністю, щиро покаявся та сприяв під час досудового розслідування розкриттю кримінального правопорушення. Також зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення у кримінальному провадженні.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.402 КК України, та покарання, яке повинен понести обвинувачений, з застосуванням ст.ст.62,69 КК України, у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на два роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Частина 1 ст.474 КПК України регламентує, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів чи тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Таким чином кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнає себе винуватим є тяжким злочином, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПУ та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого, залишити раніше обраний у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 615, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 червня 2024, укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 Кримінального кодексу України, з застосуванням ст.69 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.62 КК України, замінити ОСОБА_3 узгоджене покарання з позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити раніше обраний у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати із дня обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою 09.04.2024.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 у той же строк з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1