Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2481/24
У Х В А Л А

25.04.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000260 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 , для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 діючи умисно, достовірно знаючи, що Указами Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, та Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, здійснив сприяння в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок та усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, при викладених нижче обставинах.

Так, ОСОБА_6 , 15.04.2024 року близько 12:00 год. перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, на прохання невстановленої досудовим розслідуванням особи, погодився сприяти в незаконному переправленні групи осіб через державний кордон України, а саме зустріти на околиці с. Тисобикень, Берегівського району чотирьох осіб призовного віку чоловічої статі, організувати їх таємне перетинання державного кордону України, поза пунктом пропуску.

В подальшому, ОСОБА_6 прибув на визначене місце на околиці села Тисобикень, Берегівського району, очікуючи на прибуття осіб, що мали намір незаконно перетнути кордон. Близько 01 години 40 хвилин, до берега річки Тиса прибув надувний човен з водієм, особу якого на даний час в ході досудового розслідування не встановлено, доставив до місця, де очікував ОСОБА_6 , чотирьох осіб: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які мали намір за сприяння ОСОБА_6 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, перетнути незаконно Державний кордон України.

Далі, на виконання вказівки водія вищевказаного човна, дані особи покинули його та направилися до ОСОБА_6 . Останній, усвідомлюючи караність своїх дій, діючи на виконання злочинного задуму щодо безперешкодного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, та з метою не бути викритим працівниками прикордонної служби, віддав вказівки вказаним особам рухатися за ним по визначеному маршруту один за одним, по пересіченій місцевості.

В подальшому рухаючись по заздалегідь визначеному маршруті лісосмугою, та прибули до заздалегідь залишеного ОСОБА_6 електромотоблоку марки «FADA» поблизу дамби. Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про розташування лінії державного кордону України, з метою усунення перешкод у незаконному переправленні осіб, віддав вказівку особам сісти в причіп, та розпочав рух на даному електромотоблоці вершиною дамби.

Однак на відстані біля 2000 метрів від 70 прикордонного знаку Пийтерфолівської ОТГ Берегівського району останніх було виявлено та затримано військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Петрово, Берегівського району Закарпатської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше не судимий.

24 квітня 2024 року постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погодженої з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_11 оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років.

Працівниками СКП відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області були здійсненні спроби щодо встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 , однак встановити місце знаходження останнього на теперішній час не є можливим.

Відповідно до ст. 190 КПК України - ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, в якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором;

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Європейського суду з прав людини у рішенні «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48 зазначив, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

З метою запобігання подальшим спробам переховуватись від органів досудового розслідування, досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а не обрання такого виду запобіжного заходу, в майбутньому не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, а тому з метою участі підозрюваного у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні слідчий, якого підтримав прокурор, просили суд задовольнити клопотання, посилаючись на обставини викладені в такому.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

24 квітня 2024 року постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погодженої з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_11 оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років.

Працівниками СКП відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області були здійсненні спроби щодо встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 , однак встановити місце знаходження останнього на теперішній час не є можливим.

24.04.2024 року слідчий Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак на вказаний час ОСОБА_6 до суду не зявився.

Таким чином, з врахуванням того, що знаходячись на волі, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, будучи необмеженим у пересуванні, може незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою приводу останнього для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до переконання, що дане клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 186-191, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Петрово, Берегівського району Закарпатської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, - для доставки в суд до слідчого судді, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затриманий на підставі даної Ухвали підозрюваний ОСОБА_6 не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинен бути звільнений або доставлений до слідчого судді, який постановив дану ухвалу.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає закону силу з моменту приводу особи до суду, відкликання ухвали прокурором.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженнюне підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1