Справа №766/3319/23
н/п 1-кп/766/1242/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зміну запобіжного заходу

02.05.2024 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ,

Представника Херсонської міської

Служби у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні в режимі відеоконференції, клопотання про продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 26.06.2023 за №0001318 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.08.2023 року, призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.08.2023 року призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , подала до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на 60 днів, оскільки такий закінчується 28.05.2024 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що ризики, які стали підставою для обрання та продовження обвинуваченому такого запобіжного заходу, не зменшились. Прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим встановлених судом процесуальних обов`язків та запобігти наведеним ризикам, таким чином прокурор вважає, що існує необхідність в обранні вказаного запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , клопотання підтримала, просила його задовольнити .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , подав клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на теперішній час відсутні ризики, визначені ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , клопотання підтримав, просив його задовольнити, при цьому зазначив, що до неповнолітнього ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме: домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Законний представник та представник служби у справах дітей підтримали клопотання захисника.

Розглянувши клопотання заявлені сторонами, суд вважає клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання суду, відповідні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченою зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні прокурора не встановлено, що ризики на існування яких посилається прокурор на цей час продовжують існувати.

Дійсно, в розумінні КК України інкримінований неповнолітньому ОСОБА_4 злочин, є особливо тяжким, такий злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, проте сама по собі тяжкість правопорушення не є підставою для утримання обвинуваченого в умовах неволі.

На думку суду необхідно враховувати позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.п.1,3 ст.5 (1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на особисту недоторканість. Кожен, кого заарештовано, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку або на звільнення, обумовлене гарантіями явки в судове засідання.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року у справі «Смирнов проти Росії», п.п.61,62 питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватись абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.06.2023 року відносно неповнолітнього ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2024 року, до 28.05.2024 року (включно).

Суд вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з положень ст.ст.177,178,183 КПК України, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи фактичні обставини справи приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувати недоцільно та вважає за можливе змінити на інший, альтернативний запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, який забезпечить виконання обов`язків обвинуваченим, належну процесуальну поведінку, підстави та ризики, на підставі яких обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на даний час зменшилися, при цьому, суд також оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, особи обвинуваченого.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований та має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має родину, проживає разом з матар`ю ОСОБА_8 та двома молодшими сестрами.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор, а саме: незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, не знайшов свого підтвердження, оскільки свідок ОСОБА_9 допитана у судовому засіданні, інші свідки є працівниками поліції, що унеможливлює тиск на них з боку неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд вважає, що з огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що, ризики, які стали підставою для застосування та продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпали і його подальше утримання в умовах неволі буде порушенням його прав та не вплине на хід розгляду кримінального провадження.

З цих підстав суд, керуючись ст. ст. 177,178, 314-318, 369-372, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 01.07.2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не залишати цілодобово місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу суду, крім часу дії повітряної тривоги, під час якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може перебувати у найближчому бомбосховищі до місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та законному представнику, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому та законному представнику, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники ВП №1 Херсонського РУП ГУ НП в Херсонській області з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під цілодобовим домашнім арештом визначити два місяці, тобто до 01 липня 2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту і повідомити про це суд.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, прокурором, законним представником, представником Служби у справах дітей, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, законному представнику, представнику Служби у справах дітей, захиснику до відома та направити начальнику ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" для виконання.

Повний текст ухвали буде оголошено 03.05.2024 року о 15 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1