Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/7591/23
У Х В А Л А

03.04.2024 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Виноградів, заяву прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 з розгляду кримінального провадження №0000604 від 12.09.2023 відносно ОСОБА_5 за ч. ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 з розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч. ч.3 ст.332 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Виноградівського районного суду під головуванням судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000604 від 12.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що суддя Виноградівського районного суду ОСОБА_4 є слідчим суддею у кримінальному провадженні № 0000013, що перебуває у провадженні СД ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області. Зазначене кримінальне провадження тісно пов`язане з кримінальним провадженням № 0000604 від 12.09.2023.

За вказаних обставин подальший розгляд суддею ОСОБА_4 кримінального провадження №0000604 від 12.09.2023 за обвинувачешіям ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 332 КК України, не може бути об`єктивним, оскільки наведені обставини викликають сумнів в неупередженості судді ОСОБА_4 , що згідно п. 4 ст. 75 КПК України може бути підставою для її відводу.

До початку розгляду по суті прокурор подав доповнення до кклопотання, доводи якого зводяться до наступного.

У провадженні Виноградівського районного суду під головуванням судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000604 від 12.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України у якому мною подано клопотання про відвід головуючого судді.

Встановлено, що суддя Виноградівського районного суду ОСОБА_4 є слідчим суддею у кримінальному провадженні № 0000013, що перебуває у провадженні СД ВП №1 Берегівського РВІІ ГУНП в Закарпатській області. Зазначене кримінальне провадження тісно пов`язане з кримінальним провадженням № 0000604 від 12.09.2023.

Так кримінальне провадження № 0000013 від 03.01.2024 розпочато на підставі ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду, згідно якої, уповноважених осіб ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області зобов`язано внести відомості до ЄРДР та розпочати кримінальне провадження за заявою ОСОБА_6 дружини обвинуваченого за ч.3 ст.332 КК України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000604 від 12.09.2023, яка заявила, що перекладачем у кримінальному провадженні ОСОБА_7 (залучена як перекладач у кримінальному провадженні № 0000604 від 12.09.2023) та старшим слідчим СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУНГІ в Закарпатській області ОСОБА_8 , яка проводила досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000604, допущено підроблення документів, які містяться у даному кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження № 0000013 від 03.01.2024 на даний час перебуває у провадженні СД ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області та у процесу досудового розслідування службовими особами, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження до Виноградівського районного суду подавались клопотання для розгляду слідчим суддею, які у подальшому, згідно судової системи авторозподілу були передані на розгляд слідчого судді ОСОБА_4 , яка їх і розглянула та у майбутньому, оскільки вона визначена слідчим суддею у цьому кримінальному провадженні, у випадку подання інших клопотань до Виноградівського районного суду в межах проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, може їх розглядати.

Наведені обставини свідчать про те, що суддя Виноградівського районного суду ОСОБА_4 , при розгляді по суті кримінального провадження № 0000604 від 12.09.2024, не може здійснювати судовий розгляд цього кримінального провадження безсторонньо і буде упередженою у ньому, позаяк, здійснюючи аналіз тих чи інших доказів (письмових або усних), у будь- якому з цих кримінальних проваджень, нею одночасно буде здійснюватися оцінка та допустимість доказів здобутих у обидвох кримінальних провадженнях, що само по собі стане проявом зацікавленості під час прийняття рішення щодо матеріалів чи доказів, які належить здобути або спростувати у кожному з кримінальних проваджень. Зокрема, у кримінальному провадженні № 0000013 від 03.01.2024 допиту як свідки у тому числі мали б підлягати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 . слідча ОСОБА_8 , а також інші особи, які є учасниками (сторонами) у кримінальному провадженні № 0000604 від 12.09.2023. Між тим, у будь-якому випадку, орган досудового розслідування буде змушений клопотати перед суддею ОСОБА_4 , як слідчим суддею, принаймні і про надання доступу до матеріалів кримінального провадження № 0000604, судовий розгляд обвинувального акту у якому стосовно ОСОБА_5 здійснюється нею ж самою, що у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України якраз і є іншими обставинами, які викликають сумнів в упередженості судді, позаяк у судді виникне необхідність надавати оцінку прийнятим нею ж самою судових рішень.

За вказаних обставин, вважає, що подальший розгляд суддею ОСОБА_4 кримінального провадження № , 0000604 від 12.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, не може бути об`єктивним, оскільки наведені обставини викликають сумнів в неупередженості судді ОСОБА_4 , що згідно п. 4 ст. 75 КГІК України є підставою для її відводу.

Захисник ОСОБА_9 до суду подала письмове пояснення згідно якого у задоволенні відводу просила відмовити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про відвід судді ОСОБА_4 підтримав з підстав, поданих у клопотання та доповненні до клопотання про відвід.

Заслухавши прокурора, перевіривши доводи клопотання, та додані до нього документи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Виноградівського районного суду від 08.11.2023 р. судової справи №299/7591/23 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000604 від 12.09.2023 відносно ОСОБА_5 за ч. ч.3 ст.332 КК України, суддю ОСОБА_4 визначено головуючою у даному кримінальному провадженні (а.с.20).

Ухвалою від 08.11.2023 року призначено підготовче судове засідання (а.с.22-24).

У кожному кримінальному провадженні незалежність і об`єктивність судді забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Так, заява про відвід (самовідвід) судді повинна бути мотивованою.

Статтею 75 КПК України передбачено, що однією з підстав коли суддя не може брати участь у кримінальному провадженні є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, суддя, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Згідно з частинами першою та другою статті 80 КПК за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя не може брати участь у справі за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1ст. 75 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Заявлений прокурорм відвід головуючій судді ОСОБА_4 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК України.

Доводи прокурора зводяться до того, що суддею Бак здійснюється розгляд у підготовчому засідання кримінального провадження відносно ОСОБА_10 за ч.3 ст.332 КК України та водночас вона визначена слідчим суддею у кримінальному провадженні, внесеному за рірішенням слідчого судді за клопотання дружини обвинуваченого про службове підроблення. Підставою для відводу є твердження, що обидва провадження є пов`язаними, і суддя ОСОБА_4 в майбутньому може здійснювати по оцінці доказів, що стосуються обох проваджень.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя є незалежним при здійсненні правосуддя.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У рішенні ЄСПЛ у справі Де Куббера (De Cubber) від 26 жовтня 1984 року зауважено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

В рішенні від 15 липня 2005 року у справі «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або, що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

В даному випадку заява прокурора зводиться до припущення, що суддя у майбутньому може вчиняти певні дії.

Відтак факти та доводи, викладені у такій заяві, самі по собі не можуть бути підставою для відводу судді ОСОБА_4

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Заявлені стороною обвинувачення підстави для відводу є припущеннями, оскільки суддя ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні участі як слідчий суддя не брала, тобто об`єктивні підстави для її відводу відсутні.

Щодо доводів про упередженість судді ОСОБА_4 , то такі ґрунтуються на припущеннях, доказів об`єктивного існування таких не наведено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 75, 76, 80-82, 369-372, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви прокурора про відвід головуючій у справі судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000604 від 12.09.2023 відносно ОСОБА_5 за ч. ч.3 ст.332 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1