У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2024 рік м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 3 управління ГСУ СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, які зберігаються у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому вказано, що Головним слідчим управлінням СБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000199 від 29.02.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, громадянин РФ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , генеральний директор « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (власник каналу - ІНФОРМАЦІЯ_4 ), та за сумісництвом ведучий телеканалу «ІНФОРМАЦІЯ_5», починаючи з 2014 року по теперішній час здійснює інформаційну діяльність на підтримку держави-агресора, шляхом підготовки та оприлюднення матеріалів, які містять публічні заклики щодо повномасштабної військової агресії проти України, а також заперечують поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території та поєднані з розпалюванням національної та релігійної ворожнечі.

В ході проведення досудового розслідування, до 1 відділу 1 управління ГСУ СБУ був скерований запит №6/2543-с від 06.03.2024, за результатами розгляду якого отримано відповідь №6/2752-с від 13.03.2024, згідно якої вбачається, що в матеріалах кримінального провадження №0000147 від 11.04.2022, яке розслідується слідчими вказаного підрозділу, містяться процесуальні документи, які мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000199 від 29.02.2024.

У процесуальних документах та висновках експерта містяться докази протиправної діяльності ОСОБА_4 , які мають значення для розслідування даного кримінального провадження, оскільки доводять наявність у його виступах публічних закликів до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, а також виправдовування та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. Зазначені документи також можуть бути використані як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , оскільки підтверджують наявність в його діях прямого умислу на вчинення інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

В подальшому, у порядку ст. 93 КПК України, до 1 відділу 1 управління ЕСУ СБУ було скеровано запит № 6/4236-с від 22.04.2024, з метою отримання доказів - оригіналів зазначених документів. Однак, згідно відповіді, яка надійшла з вказаного підрозділу за № 6/4394-с від 24.04.2024, у наданні оригіналів процесуальних документів відмовлено, так як вони можуть бути вилучені тільки на підставі відповідного рішення суду.

Таким чином, отримати в інший спосіб зазначені документи, а також іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів неможливо, оскільки у наданні вказаних документів за запитом слідчого відмовлено, а самі матеріальні носії доказової інформації виготовлені в одиничних екземплярах і містять службову інформацію, розкриття якої здійснюється лише на підставі ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу.

Старший слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вищевказане клопотання та просив задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 4 ст. 162 Кримінального процесуального кодексу України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах належать відомості, які можуть становити комерційну таємницю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків слідчого судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.

Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Разом з тим, у розумінні статті 94 КПК України слідчий суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а вказане аналітичне дослідження є єдиним доказом, на якому ґрунтується подане клопотання.

Звертаючись з даним клопотанням, слідчий просить суд надати тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю.

При цьому, слідчим не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Також, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 91-93, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 3 управління ГСУ СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст проголошено 27.05.2024 року о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1

24 травня 2024 року