Провадження №11-сс/801/260/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2024 року,

якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту затримання строком на 60 (шістдесят) днів до 18:30 год. 20 травня 2024 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка, Вінницької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу мотивовано тим, що відділом розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261 від 22.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

У межах даного кримінального провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, 22.03.2024 року о 18 годині 30 хвилин, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_8 , якому 23.03.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого умисного, насильницького злочину, санкція за який, передбачає покарання на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.

Метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ? ОСОБА_8 не має офіційного та стабільного джерела доходів і у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, а тому він може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, при цьому усвідомлюючи загрозу застосування реальної міри покарання, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

- п. 2. ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- п. 3 ? за відсутності жодного контролю ОСОБА_8 , вільно пересуваючись, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його результати.

Застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам, а також сприяти виконанню покладених на підозрюваного обов`язків задля дотримання розумних строків досудового слідства.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2024 року - клопотання слідчого задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 18:30 год. 20 травня 2024 року.

Постановлене рішення мотивовано тим, що проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000261 від 22.03.2024; протоколів огляду місця події від 22.03.2024; протоколів допитів свідків; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.03.2024; повідомлення про підозру від 23.03.2024; інших матеріалів кримінального провадження та пояснень підозрюваного, наданих у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов до висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, обґрунтована.

У кримінальному провадженні наявні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Оскільки інкримінований ОСОБА_8 вчинений злочин спричинив загибель людини, слідчий суддя вважав не доцільним визначати підозрюваному розмір застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає до скасування, оскільки викладені у ній висновки є такими, що не відповідають фактичним обставинам. Стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, відсутність судимості, постійне джерело доходу, оскільки тривалий час працює неофіційно, має міцне хронічне захворювання, яке потребує особливої уваги.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу з підстав, наведених у ній, просили її задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених КПК України, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи захисника, підозрюваного та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За правилами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Зокрема, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитися з доводами захисника про відсутність існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству. При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або незаконно впливати на свідків, суд бере до уваги те, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за інкриміноване кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Відповідно, перебуваючи на волі підозрюваний матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки існує велика імовірність того, що не перебуваючи під дією запобіжного заходу, який буде ґарантувати його належну поведінку, ОСОБА_8 може створити умови та обставини з метою уникнення кримінальної відповідальності. До того ж, у разі переховування підозрюваного стане неможливим подальше досудове розслідування та судове провадження, що також зумовлює застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Що стосується ризику незаконного впливу на свідків, то його наявність зберігається до дослідження показань свідків безпосередньо судом під час судового розгляду, а тому не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив, з метою формування певної позиції шляхом викривлення їх показань чи надання останніми неправдивих показань.

Посилання захисника на те, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, відсутність судимості, постійне джерело доходу, оскільки тривалий час працює неофіційно, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, однак не стали для нього стримуючим фактором. При цьому в матеріалах судового провадження відсутні докази, які б дозволили колегії суддів зробити висновок про те, що вказані обставини утворюють моральні запобіжники при обранні ОСОБА_8 правильної моделі поведінки та здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зрештою доводи захисника про недоведеність слідчим ризиків та можливість застосування домашнього арешту суперечливі, оскільки, застосування будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним.

До того ж, як убачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції. Відповідно згода підозрюваного та його захисника на залишення певної форми арешту, на переконання колегії суддів, усе ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у кримінальному провадженні.

Окрім того, колегія суддів також не може погодитися з доводами апеляційної скарги про можливість застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження.

Як уже було встановлено, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.1 ст.115 КК України, а саме в тому, що він у обідню пору доби 22.03.2024 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи у кухонній кімнаті квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , спільно вживали алкогольні напої.

Під час спільного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_9 почав нецензурно виражатись на рахунок матері ОСОБА_8 ОСОБА_11 , внаслідок чого між ОСОБА_9 з однієї сторони та ОСОБА_8 і ОСОБА_10 з другої сторони розпочався словесний конфлікт. У цей час ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_8 провчити ОСОБА_9 , на що останній погодився. У цей час у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою, усвідомлюючи, що посягають на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, взявши до рук по одному кухонному ножу, здійснили ними множинні удари (понад 30 ударів) в область задньої поверхні грудної клітки та попереку ОСОБА_9 , заподіявши потерпілому тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 38 від 23.03.2024 смерть ОСОБА_9 настала в наслідок множинних проникаючих колото-різаних ран грудної клітки і шиї з ушкодженням внутрішніх органів та гострої масивної крововтрати.

У подальшому, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , з метою приховання слідів вчиненого ними злочину, підняли тіло ОСОБА_9 та перенесли його до іншої квартири ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому з урахуванням фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_8 особливо тяжкого кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкості кримінального покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, рішення суду щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в даному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який полягає в охороні та захисті людського життя, адже суспільно небезпечним наслідком вбивства є настання незворотної смерті потерпілого.

Водночас, що стосується доводів про стан здоров`я підозрюваного, який має важке хронічне захворювання, то колегія суддів вважає необхідним звернути увагу сторони захисту на те, що проведення медичного обстеження підозрюваного та оперативне лікування за його зверненням являється однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів особи, яка тримається під вартою.

Так, положеннями Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що особам, які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги. Отже, законодавством чітко визначений порядок обстеження та надання медичної допомоги особам, узятим під варту і забезпечення виконання зазначеного порядку покладено саме на керівництво СІЗО.

Відповідно неможливість підозрюваного ОСОБА_8 перебувати в умовах СІЗО за станом здоров?я, повинна підтверджуватися відповідними медичними документами про наявність захворювань, які унеможливлюють перебування особи під вартою. Натомість відсутність таких медичних документів позбавляє колегію суддів процесуальної можливості враховувати зазначені доводи, без їх підтвердження, як підставу для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника, викладених в ній висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2024 року залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4