КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 08.01.2024, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, затверджено угоду про визнання винуватості від 26.12.2023 між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_9 і призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, затверджено угоду про визнання винуватості від 26.12.2023 між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_11 і призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, затверджено угоду про визнання винуватості від 26.12.2023 між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що29.10.2023 близько 22.00 год. ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_13 , рухались пішохідною доріжкою, що розташована біля АСЗ «WOG» за адресою: АДРЕСА_4 , де голосно кричали, висловлюючись нецензурною лайкою. В цей же час, через проїжджу частину дороги, по пішохідній доріжці, що розташована поблизу будинку АДРЕСА_5 , йшов ОСОБА_14 , який, почувши галас з боку вказаної компанії, зробив останнім зауваження.

Даний факт обурив ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_6 та останні, будучи агресивно налаштованими відносно раніше невідомого ОСОБА_14 , відчуваючи до нього раптово виниклу особисту неприязнь, пішли через дорогу в напрямку останнього, з метою з`ясування причини зробленого зауваження.

Так, близько 22.10 год. 29.10.2023, ОСОБА_12 , продовжуючи перебувати поблизу буд. АДРЕСА_5 , групою осіб, спільно з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що знаходяться в громадському місці, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, вирішили вчинити хуліганські дії.

Безпосередньо реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_6 , впритул наблизився до ОСОБА_14 , де неповнолітній ОСОБА_6 кулаком своєї руки наніс один удар в область обличчя ОСОБА_14 , від чого останній не втримав рівновагу та впав на асфальтоване покриття. Відразу після чого, ОСОБА_12 , групою осіб, спільно з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_6 , кулаками своїх рук та ногами почали наносити хаотичні удари в область голови та тулуба ОСОБА_14 . При цьому, ОСОБА_16 , продовжуючи свої протиправні дії, використовуючи предмет, схожий на металеву трубу з припаяним на неї металевим ціпком, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, наніс ним ще декілька ударів в область тулуба ОСОБА_14 , та через деякий час, дії останніх були зупинені сторонніми громадянами.

Своїми вищевказаними протиправними діями, ОСОБА_16 , групою осіб спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , умисно заподіяли ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді: забою та саден параорбітальної ділянки справа, забою м`яких тканин грудної клітки.

Захисник ОСОБА_8 подавв інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінитив частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 рокита звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник зазначає, що невірно викладена фабула слугувала підставою для визначення ОСОБА_6 іспитового строку більшого, ніж останній заслуговує. Вказує, що подія кримінального правопорушення зафіксована на відеозапису, який під час підготовчого провадження не був долучений прокурором та досліджений судом. Вважає, що у разі дослідження вказаного відеозапису, суд з`ясував би невідповідність викладених в угоді фактів відеозапису та відмовив би у задоволенні затвердження угоди про визнання винуватості або призначив би менш суворе покарання. Наголошує, що суд не надав можливості сторонам висловити свою позицію щодо призначення покарання. Звертає увагу, що ОСОБА_6 є неповнолітньою особою, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, а тому були всі підстави при звільненні від відбування покарання призначити йому іспитовий строк у розмірі 1 рік.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст.474 КПК, в тому числі нероз`яснення йому наслідки укладення угоди.

Як вбачається з із змісту угоди про визнання винуватості від 26.12.2023 року між прокурором ОСОБА_10 і підозрюваним ОСОБА_6 , законним представником підозрюваного ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_8 , сторони погодились на призначення ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з встановленням іспитового строку в межах, визначених вказаною статтею, та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання в розмірі, визначеному угодою про визнання винуватості, та звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України на умовах, визначених угодою про примирення.

При цьому, як вбачається з журналу судового засідання і звукозапису судового засідання, головуючий у суді першої інстанції перевірив добровільність позицій сторін щодо укладення угоди про визнання винуватості, роз`яснив наслідки укладення угоди та дотримався інших вимог,встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст.474 КПК щодо порядку судового провадження на підставі угоди.

Отже доводи апеляційної скарги захисника про порушення судом вимог кримінального процесуального закону під час затвердження угоди про примирення не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неправильності встановлення органом досудового розслідування фактичних обставин кримінального правопорушення апеляційним судом не розглядаються, оскільки відповідно до положень ч.4 ст.394 КПК України не входять до предмету апеляційного перегляду.

Вирішуючи питання щодо правильності призначення ОСОБА_6 судом першої інстанції терміну іспитового строку, тривалість якого в угоді про примирення не узгоджувалась, колегія суддів враховує ступінь тяжкості та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття і вчинення злочину неповнолітнім, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та ролі обвинуваченого у його вчиненні, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення ОСОБА_6 розміру іспитового строку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду міста Києва від 08.01.2024 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3