ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 15 січня 2024 рокувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Дробишеве Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням згідно ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, в вересні 2022 року в денний час доби (точну дату та час встановити не виявилось можливим)ОСОБА_4 знаходився на відкритій ділянці місцевості неподалік від домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив покинутий вантажний автомобіль марки «КамАЗ» зеленого кольору (модель та номерний знак зазначеного автомобілю встановити не виявилося можливим) із символікою окупаційних сил зс рф у вигляді літери «V» на кабіні. Знаходячись у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_4 з метою обстеження, вирішив залізти до кузову вищезазначеного автомобілю, до якого мався вільний доступ. При візуальному огляді кузову зазначеного автомобілю ОСОБА_4 виявив в ньому предмети зовні схожі на патрони калібру 5,45 мм, у кількості 180 штук. В цей же момент у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на незаконне придбання зазначених предметів, схожих на бойових припасів - патрони, перенесення їх для зберігання без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання. Так, ОСОБА_4 , перебуваючи в кузові вантажного автомобілю марки «КамАЗ» зеленого кольору (модель та номерний знак зазначеного автомобілю встановити не виявилося можливим) із символікою окупаційних сил зс рф у вигляді літери «V» на кабіні, реалізуючи свій злочинний намір, взяв до рук предмети зовні схожі на боєприпаси - патрони калібру 5,45 мм., у кількості 180 штук, тобто придбав, та переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому незаконно, умисно, без передбаченого законом дозволу почав зберігати на горищі житлового будинку.

15 січня 2024 року у період часу з 16 год. 20 хв. до 17 год. 20 хв. працівниками поліції СВ ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області проведено огляд відкритої ділянки місцевості, що розташовується за адресою АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено предмети візуально схожі на патрони калібру 5,45 мм, у кількості 180 штук.

Предмети у кількості 180 штук, які ОСОБА_4 незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу придбав, переніс та зберігав за місцем свого проживання, є бойовими припасами - проміжними патронами калібру 5,45х39 мм зразка 1974 року, що призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм: автоматів АК-74, АКС-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій. Патрони виготовлені промисловим способом та до стрільби придатні.

08 квітня 2024 року між прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та остаточно визначити покарання за сукупністю вироків, застосувавши вимоги ч.1 ст.71 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбутий строк покарання, призначений за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2023 року та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/113-224/456-БЛ від 29 січня 2024 року у розмірі 2271,84 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 квітня 2024 року, укладену між прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 2271,84 гривень.

Речові докази: предмети, візуально схожі на патрони калібру 5,45мм у кількості 180шт. звернути в дохід держави.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1