ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/1277/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1186/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 187 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 01 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001202 від 12.12.2020 за частиною 3 статті 187 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 01 квітня 2024 року продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 10 травня 2024 року включно. В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 01.04.2024 скасувати та постановити ухвалу про застосування більш м`якого запобіжного заходу. В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений вказує про його безпідставне тримання під вартою протягом трьох років та чотирьох місяців. Зазначає, що суддя суду першої інстанції зловживає своїм статусом, обмежує його права як обвинуваченого. Клопотання прокурора є необгрунтованими, не підтверджені жодними доказами. В судовому засіданні були лише озвучені ризики, передбачені статтею 177 КПК України. Докази на обгрунтування клопотання прокурором не додані, в судовому засіданні не оголошені. Суд ігнорує надані довідки про стан здоров`я, інвалідність. Відповідно до частини 4 статті 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала та просила задовольнити апеляційні вимоги обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не встановила, виходячи з наступного.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З оскаржуваної ухвали суду встановлено, що у судовому засіданні суду першої інстанції прокурор звернувся із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції дійшов висновку, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України продовжують існувати, та враховуючи обставини інкримінованого злочину, те, що судове провадження триває, не встановив підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги зміст пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статтті 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, (розбій) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням в житло. Відповідно до статті 12 КК України цей злочини є особливо тяжкими, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, останнього разу 04.05.2017 Дергачівським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки. Даних про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, які б з урахуванням інкримінованого ОСОБА_7 злочину, його тяжкості та викладених у обвинувальному акті обставин достатньою мірою гарантували його належну процесуальну поведінку, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, не надано. Як зазначено судом в оскаржуваній ухвалі, судове провадження не завершено та ухвала суду від 01.04.2024 постановлена у підготовчому судовому засіданні, що з урахуванням можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому, вказує на реальну можливість обвинуваченого вчинити дії щодо переховування від суду у випадку застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів при цьому враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України на даний час об`єктивно вбачається з обставин кримінального провадження та наявних даних, що характеризують особу обвинуваченого. ОСОБА_7 в апеляційній скарзі зазначає, що суд ігнорує надані довідки щодо стану його здоров`я, інвалідність тощо. Суд апеляційної інстанції зауважує, що належних даних, зокрема, висновку судово-медичної експертизи, який би підтверджував наявність у обвинуваченого таких захворювань, які унеможливлюють перебування обвинуваченого в умовах СІЗО, до суду не надано, як і даних про неможливість отримання обвинуваченим в СІЗО відповідного належного медичного лікування. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України судом небезпідставно не визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи обвинуваченого щодо тривалості судового провадження та його перебування під вартою. Слід зауважити, що на підставі ухвали Верховного Суду від 19.12.2022 матеріали даного кримінального провадження після відновлення територіальної підсудності справ Дергачівського районного суду Харківської області були направлені для розгляду до вказаного суду першої інстанції. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду справа передана в провадження судді ОСОБА_1 03.01.2023. У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, згідно статті 28 КПК України. Інших порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для зміни ухвали суду та застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 01 квітня 2024 року - залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, згідно статті 28 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: