Справа №521/4851/24
Провадження 1-кп/521/1398/24

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , без інвалідності, з середньою освітою, неодруженого, непрацездатних (неповнолітніх) осіб на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 390-1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;
- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатись на визначену відстань до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4 ;
- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідування її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею;
- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
07.12.2023 року ОСОБА_3 ознайомився з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси про видачу обмежувального припису строком на шість місяців, а саме з встановленими відносно нього заходами тимчасового обмеження прав та отримав копію під особистий підпис.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.
В обвинувальному акті викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_3 від 28.03.2024 року, з якої вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 390-1 КК України, тобто в умисному невиконанні обмежувального припису. Згідно вказаної заяви також вбачається, що ОСОБА_3 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, крім того, йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Захисником адвокатом ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим (підозрюваним), його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
До обвинувального акту також додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 від 27.03.2024 року з якої вбачається, що потерпіла згоден із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і надає згоду на розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 390-1 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. З обмеженнями права на апеляційне оскарження потерпіла ОСОБА_4 ознайомлена.
Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цього параграфа.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, тобто без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники судового провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.
Обвинувачений (підозрюваний) ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ст. 390-1 КК України, не оспорює та вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у їх вчиненні беззаперечно визнає в повному обсязі.
Дослідивши обставини, які встановлені органом досудового розслідування, повністю визнаються та не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_3 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії по епізодам від 14.12.2023 року, від 18.12.2023 року, 13.03.2024 року, 15.03.2024 року та 19.03.2024 року за ст. 390-1 КК України як умисне невиконання обмежувального припису.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступкамм; особу ОСОБА_3 , його вік (38 років), стан здоров`я (відомостей про наявність інвалідності матеріали справи не містять, та на теперішній час на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває), соціальне положення (неодружений, відомостей, про наявність на утриманні непрацездатних чи неповнолітніх осіб на утриманні, матеріали справи не містять); те, що особа осудна, на момент розгляду даного кримінального провадження є несудимим, проте має статус обвинуваченого в рамках іншого кримінального провадження за ст. 126-1 КК України; те, що ОСОБА_3 працездатний, однак офіційно не працевлаштований; те, що він беззаперечно визнає вину в інкримінованих йому діяннях та не заперечує їх вчинення; наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, проте згідно ч. 1 ст. 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
28.03.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року, яким окрім іншого, внесені зміни до ст. 390-1 КК України, згідно яких, умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, карається пробаційним наглядом на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.
Судом встановлено, що кримінальні проступки, передбачені ст. 390-1 КК України були вчинені ОСОБА_3 до 28.03.2024 року, проте враховуючи те, що санкцією ст. 390-1 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023 року, тобто в чинній редакції) пом`якшена відповідальність, порівняно з редакцією, що діяла на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, суд приходить до висновку, що при визначенні покарання, в даному випадку, застосуванню підлягає санкція ст. 390-1 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023 року, тобто в чинній редакції).
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчинених кримінальних проступків, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду, що передбачено санкцією ст. 390-1 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023 року, тобто в чинній редакції).
З наданих матеріалів досудового розслідування, обмежень визначених ч. 5 ст. 59-1 КК України, судом не встановлено.
Суд переконаний в тому, що визначена міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).
Цивільний позов у даному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у даному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту не застосовувались.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , в рамках даного кримінального провадження, не обирався. Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання відносно нього будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Керуючись ст. ст. 107, 370, 373, 374 КПК, суд
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2,3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (програми для кривдників).
До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації в порядку виконання.
Речові докази, відповідно до постанов дізнавача від 21.12.2023 року, 28.12.2023 року, 18.03.2024 року, 21.03.2024 рокуа саме:
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1