Справа № 147/437/19
Провадження № 1-кп/147/8/24
В И Р О К

іменем України

15 квітня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Вінницьким районним судом Вінницької області в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2019 за №0000024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , уродженця м. Вінниця, Вінницької області, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, громадянина України, раніше судимого:

16.02.2004 Ленінським районним судом м.Вінниці за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

17.05.2006 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.186, ч.3. ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ст.315 ч.2, ст.190 ч.1, ст.70, ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 8 місяців;

27.10.2009 Ленінським районним судом м.Вінниці за ч.1 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, 16.10.2012 звільнився з місць позбавлення волі, по закінченню строку відбування покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 з 2016 року почав спільно проживати з ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 . За час проживання в ОСОБА_4 та ОСОБА_6 склалися неприязні відносини на грунті постійних сварок, які виникали в ході зловживання алкогольними напоями. 21 січня 2019 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вирішили піти до односельчан, щоб придбати алкогольні напої. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , взявши алкогольні напої у односельчанина ОСОБА_7 , мали намір направитися до свого місця проживання, однак ОСОБА_6 відмовлялася повертатися додому. Тому, ОСОБА_4 на АДРЕСА_3 , поряд з домогосподарством АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_7 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, без мети вбивства, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час з`ясування зі своєю співмешканкою особистих взаємовідносин, почав наносити ОСОБА_6 дерев`яним руків`ям від сокири, яке мав при собі, чисельні удари в область ніг та сідниць, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді відкритої тупої травми лівої гомілки: подвійних переломів великогомілкової та малогомілкової кісток в середній і нижніх третинах зі зміщенням уламків та масивним ушкодженням м`яких тканин, які відповідно до висновків експерта Ладижинського районного відділення судово-медичної експертизи №9 від 05.03.2019, експерта Бершадського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №1/П від 02.07.2020, експертів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи №94-к від 13.10.2020 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Помітивши, що зламав ОСОБА_6 ліву нижню кінцівку, яка була значно деформована, ОСОБА_4 взяв з домогосподарства ОСОБА_7 сани, на які посадив ОСОБА_6 та відвіз її додому, заніс в будинок. У житловому будинку, за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 розпив з ОСОБА_6 придбані алкогольні напої. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 лягли спати. Вранці 21.01.2019 ОСОБА_4 прокинувся і виявив, що ОСОБА_6 знаходиться без ознак життя в положенні сидячи на підлозі біля ліжка.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Позиції сторін кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 15.12.2023 прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_8 та погоджений в.о. керівника Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

За змістом обвинувального акту, який підтримав прокурор, орган досудового розслідування вважав установленим те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор ОСОБА_3 зокрема зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному доведена повністю матеріалами кримінального провадження, які були зібрані під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні. Зазначає, що ОСОБА_4 раніше судимий. Обставинами, які відповідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставинами, які відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення день за день, з моменту затримання, а саме з 21.01.2019 до моменту звільнення з державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», а саме 21.04.2022. Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати. Скасувати арешт на речові докази, а саме: дерев`яне руків`я від сокири зі слідами РБК, вирізку із ковра із слідами РБК, вирізку з наволочки із слідами РБК, вирізку із рушника зі слідами РБК, спортивні штани чорного кольору з написом "adidas", куртку чорного кольору, кофту спортивну світлого кольору з написом "OBEY" зі слідами РБК накледений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.02.2019. Вирішити долю речових доказів. На думку прокурора у разі призначення ОСОБА_4 саме такого покарання, воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється, шкодує про вчинене.

Під час виступу у судових дебатах захисник - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що прокурором орієнтовано суд на призначення покарання у виді позбавлення волі строком 6 років і 6 місяців. Його підзахисний беззастережно визнає свою вину, щиро кається у вчиненому, не чинив жодних перешкод ані на досудовому розслідуванні, ані під час судового розгляду справи. Зазначає, що була апеляція з приводу суворості покарання, попередній вирок суду скасовано і справа розглядалася у повному обсязі, задля усунення недоліків визначених апеляційним судом. Просить суд визнати щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину пом`якшуючими обставинами. Щодо обтяжуючих обставин вказав, що має місце тільки вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено відповідним висновком закладу охорони здоров`я. Щодо рецедиву злочину зазначає, що матеріали кримінального провадження ніде не містять вказівки про вчинення злочину під час непогашеної судимості. На момент вчинення злочину судимостей у ОСОБА_4 немає, а також про це не вказано ні в попередньому обвинувальному акті, ні у зміненому, така обставина, як рецедив відсутня, що впливає на призначення покарання. Також, захисник зазначив, що у обвинуваченого на утриманні є малолітня дитина, яка наразі тимчасово проживає з бабусею. ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав. З 2012 року його підзахисний жодних правопорушень не вчиняв. Просить призначити обвинуваченому мінімально можливу міру покарання.

В судових дебатах ОСОБА_4 зазначив, що він визнає свою вину, не ховався, не тікав, неодноразово викликав поліцію, які ніяким чином не відреагували на його виклики. Просить призначити йому якомога менше покарання.

В останньому слові обвинувачений зазначив, що визнає свою вину із самого початку і щиро розкаюється у вчиненному, з першого дня шкодує про вчинене, йому тяжко жити з цим, однак виникли такі обставини. Зазначає що викликав поліцію, однак вони йому нічим не допомогли, натомість повідомили, що за хибні виклики він буде відповідати. Стверджує, що нікого не винить у тому, що сталося, однак просить зарахувати йому попереднє ув`язнення з розрахунку один день за два дні. Вказує, що він у СІЗО сидів у камері вбивць, що його дуже пригнічувало.

Позиція потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, конверти адресовані потерпілій повернулися до суду як не вручені з відміткою відділення поштового зв`язку: «адресат відмовився». Додатково про дату, час та місце судового розгляду потерпіла повідомлялася за номером телефону. 03 січня 2024 року від потерпілої ОСОБА_10 надійшла заява про проведення розгляду справи за її відсутності, в якій також повідомила, що вона відмовляється від надання будь-яких пояснень в процесі розгляду кримінального провадження. Просила суд, справедливо покарати ОСОБА_4 за вчинений злочин до покарання у виді позбавлення волі.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні провину у інкримінованому злочині визнав та повідомив, що напередодні події, о 09 годині вечора він приїхав з роботи, а ОСОБА_6 вдома була вже п`яна. Переодівшись, ОСОБА_4 почув стукіт у вікно. Це був ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) і ще інші п`яні люди, які ломилися в хату через задні двері. ОСОБА_4 взяв топорисько і вдарив одного і другого з метою самозахисту. Ті в свою чергу зняли хвіртку з воріт, двері вони не знімали. ОСОБА_6 побігла до ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , які також є свідками по справі. Трохи раніше 21.01.2019, ОСОБА_4 подзвонила ОСОБА_16 , щоб забрав Оксану бо вона п`яна і побита сидить в якійсь нежилій хаті. По сусідству був ОСОБА_17 , з ним ОСОБА_4 пішов по слідах і знайшов у літній кухні лежачу ОСОБА_6 . Коли її підняли, вона розказала хто її побив, але поліцію не викликали, щоб не відібрали у них дитину. 21.01.2019 вночі точно не пам`ятає коли, але після 12 можливо пів на 01 годину ночі ОСОБА_4 і ОСОБА_6 придбали у ОСОБА_18 ( ОСОБА_7 ) горілку. Коли купили алкоголь ОСОБА_6 на наполягання ОСОБА_4 відмовилася йти додому, сказала що хоче йти до ОСОБА_15 . ОСОБА_4 її просив, благав іти додому, а вона хотіла в притон пити. Після цього ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 топорищем, яке було в нього в руці по сідниці (ліва чи права не пам`ятає). ОСОБА_6 продовжувала йти, він вдарив її ще, загалом 3-4 рази, при останньому ударі ОСОБА_6 присіла і сказала, що ОСОБА_4 зламав їй ногу (яку саме вже не пам`ятає). ОСОБА_6 присіла, а ОСОБА_4 пішов за санчатами до ОСОБА_7 . На снігу були сліди крові, звідки саме йшла кров обвинувачений не пам`ятає. Топорисько носив з собою для самозахисту, бо сам не місцевий. Носив його з собою і дивився, щоб не було ніяких хлопців. Притягнувши сани, ОСОБА_4 взяв ОСОБА_6 на руки, посадив на сани після чого повіз її додому. Вдома ногу ОСОБА_6 перев`язав рушником чи хусткою. В лікарню звертатися ОСОБА_6 не хотіла, бо була в стані сп`яніння, щоб не забрали дитину. Після перев`язки вкрив ОСОБА_6 одіялом. ОСОБА_6 попросила принести компот. ОСОБА_4 випив з нею горілки з компотом, після чого вони лежали на ліжку і говорили, а потім ОСОБА_4 заснув. Прокинувшись вранці о 09 годині ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_6 сидить і не відповідає йому, сидить як жива, але коли він взяв її за руку то зрозумів, що вона не жива. Покликав сусідку тітку ОСОБА_19 , бо сам не мав можливості подзвонити. Хто викликав швидку не пам`ятає.

Показання свідків.

Свідок ОСОБА_20 , в судовому засіданні пояснила, що працює завідуючою ФАП с. Тростянчик. Зранку 21.01.2019 їй зателефонувала мати ОСОБА_21 і повідомила що їй телефонували сусіди бо в ОСОБА_22 щось сталося. В той день було дуже багато снігу. Коли ОСОБА_20 приїхала до будинку ОСОБА_21 бачила на подвір`ї сліди крові які тягнулися до хати. Її зустрів ОСОБА_23 і сказав, що ОСОБА_22 померла. Також сказав, що ОСОБА_22 , щось боліло, швидку вона не захотіла викликати, натомість ходили до Кузьменка взяли в нього горілки. З його слів було зрозуміло, що вони з ОСОБА_22 напередодні увечері кудись ходили, десь були, начебто у ОСОБА_24 , на вулиці Миру, у пустій хаті, ОСОБА_23 забирав звідти п`яну ОСОБА_22 . Що саме сталося ОСОБА_23 не розповідав, але зазначив, що не бив ОСОБА_25 , казав, що вона впала. Сам ОСОБА_23 був з перепою, пив звечора, це було помітно. Пройшовши в будинок, ОСОБА_20 одразу побачила, що ОСОБА_26 померла від насильницької смерті. На ліжку та підлозі були сліди крові, око в потерпілої дуже затекло, був набряк ока, голова побита. Тіло ОСОБА_21 було в положенні напівсидячи, спиралось на одне з двох ліжок у кімнаті, під тілом кров. Було помітно що нога ОСОБА_21 неприродньо вигнута. Оглянувши тіло та переконавшись, що ознак життя немає, ОСОБА_20 викликала поліцію. Будь-яких знарядь у крові ОСОБА_20 у будинку не бачила. Також повідомила, що до цього інциденту ОСОБА_27 і ОСОБА_22 проживали у селі Тростянчик близько двох років. Зі слів односельчан їй відомо, що ОСОБА_27 бив ОСОБА_22 , але сама ОСОБА_22 це приховувала, казала, що впала;

У судовому засіданні свідок ОСОБА_28 суду повідомила, що жила по сусідству із ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , перебували у добросусідських відносинах. 21.01.2019 відбулася одна подія. Увечері ішов батюшка в кінці села і святив хати, щоб його зустріти ОСОБА_28 вийшла до воріт. В цей момент проходив ОСОБА_17 і сказав що привів ОСОБА_25 додому, завів у хату. Після цього ішов батюшка, посвятив будинок ОСОБА_28 та будинок ОСОБА_31 і Кравець, які були дома. Зранку наступного дня, приблизно о 8 год. 30 хв. до неї прибіг ОСОБА_23 і сказав, що ОСОБА_22 сидить наче нежива. ОСОБА_28 сказала, що перевіряти не піде, бо в хаті залишиться сам трирічний онук, тому викликала ОСОБА_20 , вона лікар села. ОСОБА_23 казав що увечері зварив суп, і дав трохи ОСОБА_22 супу, що сталося не розповідав;

Свідок ОСОБА_32 у судовому засіданні суду повідомила, що працює у Тростянецькому селищному центрі надання соціальних послуг, сім`я ОСОБА_33 та ОСОБА_6 знаходилася на обліку, а тому ОСОБА_32 робила планові відвідування. Перебували на обліку як неблагополучна сім`я, через вживання алкоголю. Були випадки, коли при відвідуванні сім`ї, ОСОБА_27 та ОСОБА_22 перебували в стані алкогольного сп`яніння. Вживали алкоголь обоє, але ОСОБА_34 був у стані сп`яніння. Була перерва у супроводі сім`ї, оскільки ОСОБА_22 поїхала з дитиною до своєї мами і казала, що не повернеться. 21 січня близько 10 ранку до неї зателефонував ОСОБА_27 і питав, що робити бо ОСОБА_22 померла. ОСОБА_32 приїхала до будинку ОСОБА_4 близько 11 години та перебувала на вулиці. На подвір`ї були сліди крові на снігу та краплі крові на вулиці. Сліди крові на вулиці були від будинку ОСОБА_31 до будинку Кузьменка. Кравець ОСОБА_22 неодноразово приходила зі скаргами, що її бив ОСОБА_35 . Також казала в сільській раді, що бив, це було 2-3 рази. ОСОБА_6 жалілася на чоловіка, їй рекомендували викликати поліцію, але вона не зверталася;

В судовому засіданні свідок ОСОБА_36 повідомила, що з 2006 року по 2020 рік працювала секретарем сільської ради. ОСОБА_37 знала дуже опосередкована, більше була знайома з ОСОБА_30 . 21 січня 2019 року близько 09-09:30 години до ОСОБА_38 зателефонував голова сільської ради ОСОБА_39 та сказав разом з ОСОБА_40 іти на адресу до ОСОБА_33 по вул. Гагаріна. В той день було багато снігу. Коли підійшли до будинку, то дізналися що сталося. Пізніше приїхав сільський голова, який разом з ОСОБА_41 були понятими. На подвір`ї були сліди крові. Коли зайшли в будинок до кімнати там був труп неживої людини ОСОБА_6 . В кімнаті були сліди крові, а тіло перебувало в положенні сидячи, голова закинута назад, одне око запливше та закрите, а друге відкрите. Спиралася спиною на диван. Положення рук не пам`ятає, ніг не бачила, були чорні штани і зверху куртка. На голові було розсічення але без крові. На подвір`ї була кров на снігу. Розмиті сліди крові були на ліжку поряд з диваном. При огляді місця події було вилучено санки, одяг, якусь палицю. Все це запаковувалось, а ОСОБА_36 вкінці підписалася. Щодо палиці, то це був якийсь брусок 50-70 см в довжину. Залишків алкоголю в будинку не пам`ятає. Санки є речовими доказами їх вилучили, казали, що ними каталися, возили когось. Під час проведення слідчих дій ОСОБА_35 був у будинку, він не нервував, сліз чи істерик не було, стурбованості теж не було. Покійна ОСОБА_26 приходила у сільську раду, стояла на обліку як жителька Чечельницького району. Із служби у справах дітей за її попереднім місцем проживання прийшло повідомлення, що сім`я потребує обліку. ОСОБА_26 була адекватна та відповідально ставилася до життя, але в неї були короткочасні зриви. Вона не була ОСОБА_42 та нормально відносилася до зауважень та порад. ОСОБА_26 зловживала алкоголем, через це і перебувала на обліку. Чи зловживав ОСОБА_35 свідок не знає.

Свідок ОСОБА_43 у судовому засіданні повідомив, що обвинуваченого знає, ОСОБА_4 жив з ним по сусідству. Свідок зазначає, що увечері перед подією відкидав сніг на подвір`ї близько 12 годин ночі у темну пору і бачив як ішов ОСОБА_44 та ніс предмет схожий на палицю, а за ним по іншій стороні вулиці ішла його дружина Кравець ОСОБА_22 . Вона була одіта в зимовий одяг. Біля подвір`я свідка ОСОБА_6 присіла, а ОСОБА_35 попросив у ОСОБА_45 сигарету, потім ОСОБА_6 встала і далі пішла із ОСОБА_46 . Їх домогосподарство знаходиться за 50 метрів. В той день був дуже сніг. Зранку ОСОБА_43 вже дізнався про ситуацію яка склалася, це було 21 січня 2019 року;

У судовому засіданні свідок ОСОБА_47 надала наступні показання: 21 січня 2019 року до неї подзвонила мама ОСОБА_6 і попросила її подзвонити до ОСОБА_22 , бо їй на душі погано. ОСОБА_47 подзвонила, але трубку взяв ОСОБА_4 і повідомив, що ОСОБА_6 лежить п`яна біля нього. ОСОБА_47 попросила, щоб ОСОБА_4 сказав ОСОБА_6 передзвонити, після чого ОСОБА_4 не поклавши слухавку, сказав, що ОСОБА_6 синя і холодна. ОСОБА_47 сказала ОСОБА_4 щоб він пішов до сусідки по допомогу. Коли приїхала ОСОБА_28 то вже констатувала смерть ОСОБА_6 . Біля будинку ОСОБА_33 та ОСОБА_6 було багато крові і на подвір`ї і в самому будинку. На подвір`ї був слід із крові і за воротами також були сліди крові. Ноги у трупа були під себе, була вся побита вся в крові, кров на руках і ногах, обличчя синє. Підлога і ліжко були в крові, на ліжку калюжа і там де ОСОБА_22 лежала. У ОСОБА_4 був синець під оком. Працівники поліції на місці події вилучили топорище. Сторонніх речей ОСОБА_47 в будинку не бачила. Кравець ОСОБА_22 померла від больового шоку, в неї була перебита нога. ОСОБА_48 була залита, алкоголь в неї влили вже як вона була без свідомості, це ОСОБА_49 відомо зі слів жителів села. Кравець ОСОБА_22 ніколи не жалілася на чоловіка, казала що все добре. Було таке що вони жили в Ободівці то ОСОБА_4 побив ОСОБА_6 коли вона була вагітна. ОСОБА_50 бив ОСОБА_22 через що вона неодноразово тікала до мами. ОСОБА_6 пила алкоголь із ОСОБА_4 , а коли тікала від нього то не пила. ОСОБА_4 був трохи агресивний в побуті. В хаті в них було чисто, їсти зварено.

Свідок ОСОБА_51 , у судовому засіданні повідомив, що того вечора перед подією, зимою пару років тому, це було перед Водохрещем десь 19 січня, він з компанією сидів вдома у ОСОБА_24 . Там були присутні власник будинку покійний ОСОБА_17 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , більше нікого не пам`ятає. Кравець ОСОБА_22 була одіта в халат. Від будинку ОСОБА_24 до будинку Кравець Оксани далеко йти, але ОСОБА_6 не раз так ходила по селу. Всі в компанії випивали алкоголь, за вечір десь літру на чотирьох. Під час застілля ОСОБА_6 та ОСОБА_54 посварилися і почали битися. Причину конфлікту свідок не знає, але вони билися не довго, сварилися билися руками, ляпасами по обличчю. Оксану била ОСОБА_55 . Свідок ОСОБА_51 їх розборонив. ОСОБА_17 також сварився щоб вони не билися. Після цього ОСОБА_6 пішла не сказавши куди йде. Крові на ній не було, ішла вона сама її ніхто не проводив. Більше не верталася. Як ОСОБА_6 пішла, свідок ще випив 1-2 чарки і через хвилин 20 також пішов. На другий чи третій день вже не пам`ятає точно, приїхала поліція і всі дізналися про смерть ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_56 суду пояснив, що 21 січня 2019 року йому зателефонував його син ОСОБА_35 і сказав, що сталася біда - жінка померла. ОСОБА_56 разом із ОСОБА_57 приїхали маршруткою із Вінниці в село Тростянчик. Приїхали близько 13 години. Поліція допитала їх як свідків. На подвір`ї була купа дров метровок і снігу було багато, біля тих дров були плями крові. Зайшовши до хати побачили труп у лежачому положенні накритий простирадлом. Тілесних ушкоджень на трупі, зокрема синців ОСОБА_56 не бачив. Кров була на простирадлі та коло ліжка. Під ліжком стояла банка з черешнями, та були сліди крові. ОСОБА_6 була в одязі, якому саме не пам`ятає. З будинку поліція вилучила держак від сокири топорище та вирізки із ковра. Голова сільської ради дав машину і свідок повіз тіло у морг. На наступний день поїхали назад у Вінницю, ночували у Тростянці в готелі. У вечері перед цим ОСОБА_4 телефонував до ОСОБА_58 казав що жарить картоплю з ОСОБА_59 , мають вечеряти, ОСОБА_22 вдома тоді не було. У сина з потерпілою були нормальні відносини аби не горілка. Бувало ОСОБА_22 залишала дитину та ішла гуляти. Також траплялося, що ОСОБА_56 давав гроші ОСОБА_4 щоб той прокапав ОСОБА_6 , в той час дитину ОСОБА_56 забирав до себе. ОСОБА_4 пив, але не так багато як ОСОБА_6 . ОСОБА_4 жалівся, що ОСОБА_60 , тижня два нормальна, а потім знову п`є. Він її не бив, а сварився через горілку.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні надала такі показання: зимою не пам`ятає точно коли, в січні місяці вона йшла до свого вітчима ОСОБА_7 . Надворі був гарний сніг. ОСОБА_16 розпалила в хаті, потім близько третьої години дня до неї прийшла ОСОБА_6 , вона була випивша, але на ногах стояла. Свідок дала їй одяг: куртку та шапку, бо було холодно, а ОСОБА_6 була у штанах і тонкій кофті, потім ОСОБА_16 подзвонила до ОСОБА_4 і сказала щоб він забрав ОСОБА_6 . ОСОБА_4 прийшов з ОСОБА_61 , в руках у ОСОБА_4 була якась бита чи топорище. ОСОБА_16 сказала ОСОБА_4 щоб він не бив ОСОБА_6 , бо там уже немає що бити. У будинку ОСОБА_16 . ОСОБА_6 була хвилин 15, потім пішла вліво по вулиці і потрапила в сарай до сусідки, сіла там у кутку, сусідка прибігла до ОСОБА_16 , щоб та забрала ОСОБА_6 . Поки дійшла до дому свідка ОСОБА_6 упала разів п`ять. ОСОБА_4 прийшов за ОСОБА_6 через хвилин 15-20 з ОСОБА_61 , вони десь сиділи разом тому були злегка випивші. Вночі до ОСОБА_7 приходив ОСОБА_4 по санки, цей же ОСОБА_62 розказав зранку ОСОБА_16 про смерть ОСОБА_6 . ОСОБА_6 часто йшла з дому бо ОСОБА_4 її бив. Частенько жалілася, що бив регулярно після того як дитина підросла. Вона ночувала у сусідів, по закинутих хатах ховалася від ОСОБА_4 . Бувало ночувала у ОСОБА_16 У ОСОБА_6 часто були синяки, казала, що ОСОБА_4 бив її без причини і тверезу і п`яну. Перед тим як померла, ОСОБА_6 розказувала ОСОБА_16 що її били, тижні два до того ОСОБА_52 і тижня півтори тому ОСОБА_52 і ОСОБА_63 .

Свідок ОСОБА_52 в судовому засіданні пояснив, що зимою 2019 року (точної дати не пам`ятає) він, ОСОБА_53 та ОСОБА_64 ( ОСОБА_51 ) близько 23 години пішли до ОСОБА_65 в гості, у якого продовжили випивати. Перед цим, були у ОСОБА_14 , там була також ОСОБА_26 , у якої з ОСОБА_66 виник якийсь конфлікт і ОСОБА_53 вдарила ОСОБА_6 по обличчю (дала ляпаса). Кравець ОСОБА_22 була в синяках, казала, що ОСОБА_4 її побив, за столом вона сиділа синя, на обличчі в синяках. Кравець казала, що втікла до ОСОБА_14 , бо ОСОБА_67 її бив. В гостях у ОСОБА_65 , ОСОБА_68 дому сказав, що ОСОБА_6 покрала в нього подушки, після чого ОСОБА_12 почав розбиратися з цим, він кинув ОСОБА_6 та вдарив її ногою по правій стороні, потім всі продовжили пити. Що було далі ОСОБА_52 не знає, бо близько першої години пішов додому. ОСОБА_4 з ними там не було. На наступний день приїхали працівники поліції і розпитували всіх бо вбили ОСОБА_6 . ОСОБА_69 возили на кручу до села, там по вулиці валявся одяг і були сліди крові. Якось перед цією подією, на Різдво, ОСОБА_6 тікала з дому бо її бив ОСОБА_4 . Після цього тижня два ОСОБА_6 ходила з синяками. Тікала часто до сестри ОСОБА_69 ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_53 у судовому засіданні повідомила, що 20 січня 2019 року близько половини десятої вечора в селі Тростянчик вона разом з ОСОБА_70 прийшла до його сестри ОСОБА_14 у гості, там уже була ОСОБА_6 . Там ОСОБА_6 переховувалась від ОСОБА_4 , вона була вся в синяках, казала, що це ОСОБА_4 бив її. Потім купивши горілки у ОСОБА_18 ( ОСОБА_71 ) вони всі разом пішли до ОСОБА_65 , там під час застілля ОСОБА_6 сказала ОСОБА_72 , що вона її била, а ОСОБА_53 сказала ОСОБА_6 , що не била її і вдарила по обличчю. ОСОБА_6 бив ОСОБА_52 , потім ОСОБА_53 , а потім ОСОБА_12 ( ОСОБА_51 ). Коли ОСОБА_52 вдарив ОСОБА_6 почала плакати і ОСОБА_53 заспокоїла її давши ляпаса. Як бив ОСОБА_52 ОСОБА_6 сиділа на дивані. ОСОБА_14 і ОСОБА_12 пішли додому. Близько 12 ночі ОСОБА_52 повів ОСОБА_6 додому бо вона сама не могла йти. ОСОБА_52 вернувся вже на другий день. На наступний день близько 10 ранку приїхала поліція і всіх покликали до ОСОБА_18 там вже були полоси і прапорці (мітки працівників поліції), сліди крові і слід від санок. Горілку пили всі у ОСОБА_65 . За кілька днів до цього ОСОБА_53 не бачила ОСОБА_6 , а двері хлопці знімали у ОСОБА_4 і ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_53 присутня не була. Коли ОСОБА_6 ховалася у ОСОБА_73 , ОСОБА_4 її гонив додому, вигонив сокирою.

Свідки ОСОБА_53 та ОСОБА_52 наданими під час їх одночасного допиту показаннями, проведеного в судовому засіданні за клопотанням прокурора, повідомили, що зимою, близько 12 години ночі можливо, що це було у 2019 році ОСОБА_52 і ОСОБА_53 прийшли до ОСОБА_14 де вже перебувала ОСОБА_6 . Вона була побита, синяки були на лиці, під оком. Казала що синяки бо ОСОБА_4 побив, тому і переховувалась у ОСОБА_14 . Після цього ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 і ОСОБА_12 ( ОСОБА_51 ) пішли до ОСОБА_65 . Там всі випивали. ОСОБА_6 сказала неправду і ОСОБА_53 її вдарила. Від ляпасу слідів не було. Потім ОСОБА_6 бив ОСОБА_12 , за те що вона вкрала у ОСОБА_65 подушки. ОСОБА_52 не бив ОСОБА_6 він лише кричав на неї. ОСОБА_6 була п`яна, у домі ОСОБА_65 вона випила ще грам 200 горілки. Всі присутні були в будинку, нікуди не відлучалися. Коли йшла додому ОСОБА_6 не шкутильгала. Десь о 3 годині ночі ОСОБА_52 і ОСОБА_6 разом вийшли з хати ОСОБА_65 , але додому пішли в різні сторони. ОСОБА_4 не бачили після цього. ОСОБА_52 ночував у своєї сестри ОСОБА_14 , яка проживає неподалік будинку ОСОБА_6 Двері не знімал, лиш вибили. Ходили вибивати до ОСОБА_4 після того як посиділи у ОСОБА_14 , а як вибили двері вернулися до ОСОБА_14 , вона закрила хату і потім всі пішли до ОСОБА_65 . Це було до цих подій, десь об 11 годині вечора. ОСОБА_4 їх не бив, він був у хаті, щось кричав у вікно.

Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.

Протокол огляду місця події від 21.01.2019 в домогосподарстві розташованому в АДРЕСА_2 , відповідно до якого виявлено труп ОСОБА_6 1985 року народження, який направлено в морг Ладижинської ЦРЛ. Також, із території вказаного домогосподарства виявлено та вилучено змив РБК з снігового покриву, мікрооб`єкт схожий на волосся, змив з РБК за вхідною хвірткою у вказане домоволодіння, руків`я дерев`яне від сокрири зі слідами РБК та міркооб`єктами на подвір`ї біля слідової доріжки з РБК, змив РБК з поверхні санок у веранді, вирізка з ковра біля трупа зі слідами РБК, змив РБК з підлоги біля трупа, вирізка з наволочки зі слідами РБК, вирізка з рушника зі слідами РБК (т.2, а.с. 48-72).

Відповідно до Протоколу огляду предмету в с. Тростянчик в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , від 21.01.2019 по кримінальному провадженню №0000024, оглянуто одяг ОСОБА_4 , 1985 року народження, жителя АДРЕСА_2 , а саме: спортивні штани чорного кольору з написом «adidas», куртка чорного кольору, кофта спортивна світлого кольору з написом «OBEY». Даний одяг знаходився на ОСОБА_4 та ним добровільно виданий. При огляді кофти спортивної на правому рукаві виявлено плями темно-бурого кольору схожі на кров. Дана кофта забруднена. Оглянувши спортивні штани та куртку чорного кольору встановлено, що дані речі мають забруднення, походження яких без відповідних судових експертиз визначити немає можливості (т.2, а.с. 73-76).

Протокол огляду предмета в приміщенні Тростянецького ВП в смт Тростянець, від 22.01.2019 по кримінальному провадженню №0000024, відповідно до якого оглянуто дерев`яне руків`я від сокири, на поверхні якого місцями наявні сліди речовини бурого кольору, які схожі на кров, а також дві волосини довжиною 34 см (т.2, а.с. 78-84).

Протокол огляду трупа в м. Ладижин від 22.01.2019 по кримінальному провадженню №0000024, проведеного за участю спеціаліста - судово-медичного експерта ОСОБА_74 , з якого встановлено, що було проведено огляд трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявленого в будинку за місцем проживання в АДРЕСА_2 . Тіло трупа ОСОБА_6 оглянуто в приміщенні моргу Ладижинського відділення судово-медичної експертизи (т.2, а.с. 85-89).

Лікарське свідоцтво про смерть №9 від 22.01.2019 видане Ладижинським міжрайонним відділенням судово-медичної експертизи на ім`я померлої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якого встановлено, що до смерті потерпілої призвели: комбінований травматичний шок, відкриті переломи численних ділянок лівої нижньої кінцівки (т. 2, а.с. 90).

Протокол проведення слідчого експерименту від 22.01.2019, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та понятих ОСОБА_75 та ОСОБА_76 розказував та показував на місці, як, де, коли і при яких обставинах він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , а саме як вдарив Оксану палкою по сідницях та пару раз по ногах. Коли бив по ногах, то виявилось, що зламав її ногу. Щоб якось добратись додому він пішов у домогосподарство АДРЕСА_4 , звідки взяв сани та відвіз її додому (т.2, а.с. 91-92).

Згідно з Висновком амбулаторної судово-наркологічної експертизи №48 складеним СМК Вінницького обласного накрологічного диспансеру «Соціотерапія» відносно громадянина ОСОБА_4 від 07.03.2019, ОСОБА_4 , 1985 року народження виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю ІІ ст. с-м залежності (т. 2, а.с. 93).

З висновоку експерта №629 від 05.03.2019 відділення судово-медичної токсикології відділу експертизи речових доказів обласного бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної ради, встановлено, що було проведено судово-медичну експертизу крові громадянина ОСОБА_4 , за підсумками якої методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 0,8‰. Наявність метилового спирту, а також пропилового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено (т.2, а.с. 95-96).

Висновком експерта №40 від 20.03.2019 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів обласного бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної ради, встановлено, що в ході проведення судово-медичної експертизи одягу гр-на ОСОБА_4 (куртка, кофта-байка, спортивні штани) в плямах на кофті-байці (об`єкти №1, 2, 3, 4) та спортивних штанах (об`єкт №5), які належать громадянину ОСОБА_4 встановлено наявність крові людини, при серотологічному дослідженні якої виявлений антиген Н, а в об`єктах №2,3 і ізогемаглютинини анти-А та анти-В, що не виключає можливості походження цих плями від будь-якої людини з групою крові О з ізогемаглютинами анти-А та анти-В, в тому числі і від потерпілої гр-ки ОСОБА_6 (т.2, а.с. 98-102).

Висновком експерта №41 від 20.03.2019 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів обласного бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної ради, за підсумками якої в ході проведення судово-медичної експертизи 4-х марлевих тампонів, шматку синтетичної тканини, шматку рушника, шматку коврового покриття з речовиною бурого кольору, виявленого при ОМП встановлено, що в плямах крові на марлевому тампоні (об`єкт №1), шматку синтетичної тканини (об`єкт №2), шматку рушника (об`єкт №3), шматку коврового покриття (об`єкт №4), на марлевому тампоні (об`єкт №5), марлевому тампоні (об`єкт №6), марлевому тампоні (об`єкт №7) з речовиною бурого кольору, виявленою при ОМП та представлених на дослідження встановлено наявність крові людини, при серотологічному дослідженні якої виявлений антиген Н, а в об`єктах №2, 4, 7 ще й ізогемаглютинини анти-А та анти-В. Не виключається, що кров в цих плямах могла походити від будь-якої людини з групою крові О з ізогемаглютинами анти-А та анти-В, в тому числі і від потерпілої гр-ки ОСОБА_6 (т.2, а.с.103-107).

Висновком експерта №42 від 27.03.2019 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів обласного бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної ради, за підсумками якої в ході проведення судово-медичної експертизи мікрооб`єктів, вилучених з дерев`яного руків`я сокири при ОМП та неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зразків волосся з голови трупа ОСОБА_6 та гр-на ОСОБА_4 встановлено, що об`єкти вилучені з дерев`яного руків`я сокири при ОМП та неподалік будинку за адресою АДРЕСА_2 , являються волоссям людини, походять з голови та мають ознаки подібності зі зразками волосся з голови трупа ОСОБА_6 (т. 2, а.с. 109-112).

Висновком експерта №32 від 27.03.2019 відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів обласного бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної ради, за підсумками якої в ході проведення судово-медичної експертизи дерев`яного руків`я від сокири вилученого при огляді місця події встановлено, що виявлена на ній кров (об`єкт №1) по груповій належності може походити від будь-якої людини, в крові якої міститься антиген Н, і від самої гр-ки ОСОБА_6 не виключається (за рахунок антигену Н) (т.2, а.с. 114-117).

З висновку експерта Ладижинського районного відділення судово-медичної експертизи №9 від 05.03.2019 вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено слідуючі тілесні ушкодження: відкриті множинні переломи обох кісток лівої гомілки в середній і нижній третинах зі значним пошкодженням м`яких тканих , зміщенням кісткових уламків; закриту тупу травму грудей у вигляді переломів восьмого-десятого ребер по правій середньо-пахвинній лінії з пошкодженням пристінкової плеври, обмеженим гемотораксом; забійні рани волосяної ділянки голови і обличчя; множинні синці і садна в ділянках обличчя, грудей, ягодиць, верхніх і нижніх кінцівок. Тілесні ушкодження такого характеру утворились від дії твердих, тупих предметів з різною контактуючою поверхнею, в термін часу одна-три доби від початку її проведення. Важка тупа травма нижньої кінцівки у вигляді множинних відкритих переломів обох кісток лівої гомілки на різних рівнях утворились від твердого тупого предмету, який мав значну масу, відносно обмежену контактуючу поверхню, що можливо внаслідок ударів дерев`яним руків`ям від сокири, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час скоєння, знаходяться в безпосередньому зв`язку з настанням смерті. Закрита тупа травма грудей у вигляді правобічних переломів восьмого-десятого ребер з незначним пошкодженням пристінкової плеври, обмеженим гемотораксом відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, утворилась від прямої дії твердих тупих предметів. Множинні забійні рани голови утворились від дії твердих тупих предметів, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я до 21-го дня. Множинні синці на нижніх кінцівках, ягодицях, враховуючи їх характер, в більшості утворились від дії твердих, тупих предметів з циліндричною або наближеною до цього контактуючою поверхнею, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я до 21-го дня. Смерть громадянки ОСОБА_6 наступила від травматичного, комбінованого шоку внаслідок важкої, тупої травми нижньої кінцівки у вигляді відкритих подвійних переломів обох кісток лівої гомілки в середній і нижній третинах. Тверді тупі предмети контактували з ділянками тіла громадянки ОСОБА_6 в різних напрямках і з різних сторін. На ліву гомілку дія твердих тупих предметів була направлена спереду-назад зі зміщеннями, як на зовнішню так і на внутрішню поверхню. При судово-медичній експертизі трупа громадянки ОСОБА_6 виявлено дистрофічні зміни міокарду, підшлункової залози і особливо тканини печінки, що може свідчити про хронічну інтоксикацію, в даному випадку алкогольну. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_6 (висновок експерта №408 від 14.02.2019) виявлено етиловий спирт у концентрації 5,6‰. Дана концентрація алкоголю є досить значною, може викликати смертельне отруєння у не толерантних до алкоголю людей, зазвичай потребує надання медичної допомоги (т.2, а.с. 129-135).

Висновок повторної судово-медичної експертизи №1/П від 02.07.2020 проведеної Бершадського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи на підставі ухвали Чечельницького районного суду Віннницької області від 22.05.2020, з якого вбачається, що ретельний системний аналіз даних, отриманих при повторній судово-медичній експертизі, в сукупності з даними викладеними в матеріалах кримінального провадження та даними отриманими при ознайомленні з спеціальною літературою дозволяють прийти висновку, що безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 явився змішаний травматичний-гіповолемічний шок, який розвинувся внаслідок поєднаної травми груді та лівої нижньої кінцівки, що супроводжувалось переломом трьох ребер справа з ушкодженням пристінкової плеври і виникненням правостороннього гемотораксу, а також відкритим багатоуламковими переломами обох кісток лівої гомілки з масивним розчавленням м`яких тканин лівої гомілки. Окремо, слід відзначити, що смерть ОСОБА_6 настала в умовах відносно низької температури оточуючого середовища, на що вказують зміни в легеневій тканині, втім даний факт не означає, що причиною смерті явилося переохолодження. Всі зазначені у висновку тілесні ушкодження могли бути спричинені внаслідок багаторазової дії на голову, тулуб та кінцівки тупих твердих предметів, як з відносно обмеженою, так і з обмеженою контактуючою поверхнею. Зокрема, тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер могли бути спричинені тупими твердими предметами з відносно обмеженою контактуючою поверхнею. Відкриті переломи обох кісток лівої гомілки, виходячи з їх характеру та локалізації, могли утворитися внаслідок неодноразової прямої дії на ліву гомілку тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею. Можливість утворення даних ушкоджень від дії топорища - не виключається. Виходячи з характеру та локалізації ушкоджень, всі вищезазначені ушкодження могли бути спричинені на протязі одного і того ж проміжку часу, незадовго до настання смерті (за 3-6 годин до настання смерті). Тілесні ушкодження у вигляді синців та ран на голові, тулубі та кінцівках мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Тупа поєднана травма груді та лівої ноги, яка в своєму перебігу ускладнилась розвитком змішаного травматичного-гіповолемічного шоку і в подальшому смертю має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Встановлений при додатковій судово-гістологічній експертизі індекс шоку 0,99937 дозволяє беззаперечно зробити висновок про те, що в даному конкретному випадку, смерть настала саме внаслідок змішаного шоку, перебіг якого був обтяжений сильним ступенем алкогольного сп`яніння (т.2, а.с. 171-185).

Висновок комісійної судово-медичної експертизи №94-к від 13.10.2020 проведеної Вінницьким обласним бюро судово-медичної експертизи на підставі ухвали Чечельницького районного суду від 24.07.2020, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми тіла закрита тупа травма грудної клітки: переломи VIII, IX, X ребер по правій середній пахвинній лінії з крововиливами в оточуючі м`які тканини, ушкодження парієтральної плеври, обмежений гемоторакс та синці по пахвинних лініях справа; відкрита тупа травма лівої гомілки: подвійні переломи великогомілкової та малогомілкової кісток в середній і нижніх третинах зі зміщенням уламків та масивним ушкодженням м`яких тканин, синці на передній і зовнішній поверхні лівої гомілки, а також забійні рани в потиличній ділянці, в лобній ділянці, в лівій надбрівній ділянці; садна на тильній поверхні лівої кисті, гематоми в лівій параорбітальній ділянці, крововилив під конюктиву лівого ока, синці на ділянці лівої вилиці, в ділянці підборіддя, в ділянці носогубного трикутника і орбіти лівого ока, на зовнішній поверхні лівого плеча, на тильній поверхні лівої кисті, на обох сідницях і зовнішній поверхні правого стегна. Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок поєднаної травми тіла, що належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, оскільки призвела до розвитку комбінованого травматичного шоку, перебіг якого був обтяжений сильним алкогольним сп`янінням. Між поєднаною травмою тіла і смертю ОСОБА_6 існує причинний зв`язок (т.2, а.с. 240-250).

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21 січня 2019 року, з якого встановлено, що слідчий СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_77 21 січня 2019 року о 17 годині 40 хвилин, в житловому будинку за місцем проживання затриманого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, в рамках досудового розслідування відомості про яке внесено 21.01.2019 до ЄРДР за №0000024 за озаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, затримав особу, підозрювану у вчиненні злочину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Вінниця, жителя АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого. Підстава затримання відповідно до п.2 ч.1 ст. 208 КПК України: якщо сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (т. 3, а.с. 176-177).

Висновки суду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши зібрані по справі докази, які представлені стороною обвинувачення і докази, які зібрані в ході судового розгляду, докази надані учасниками справи, оцінивши їх в своїй сукупності, вислухавши пояснення свідків та обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У п.274 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Нечипорук і Йонкало проти України зазначено: якість доказів також береться до уваги, а також те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, будь-які сумніви щодо їхньої надійності й точності.

За змістом статтей 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про подію кримінального правопорушення або про її відсутність з достовірністю випливають із матеріалів провадження. Для цього у вироку повинні бути проаналізовані й оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які як підтверджують висновок суду, так і спростовують його.

Водночас суду належить дати аналіз усіх зібраних у провадженні доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, у висновках експертів та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано, не обмежуючись лише зазначенням прізвищ свідка або назви процесуального документа.

Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини скоєння злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.

З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінальному процесуальному кодексі України вказано: "Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена».

«Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону «(Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17).

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, також його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані відповідно до чинного кримінально-процесуального законодавства.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Щодо витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, суд зазначає таке: у постанові Верховного Суду у справі №761/28347/15-к від 09.09.2020, суд вказав, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

А тому, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000024 від 21.01.2019, відповідно до якого 21.01.2019 на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення у ЄРДР зареєстровано провадження з правовою кваліфікацією ст. 121 ч.2 КК України та наступним коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 21.01.2019 в нічний час ОСОБА_4 , 1985 року народження, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , після вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних сімейних відносин, наніс співмешканці ОСОБА_6 , 1985 року народження, кілька ударів дерев`яним руків`ям від сокири в область ніг, голови та інших частин тіла, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, відкритого подвійного перелому обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків по довжині і ширині, що спричинило смерть ОСОБА_6 (т. 2, а.с. 47), суд вважає електронною базою даних, а не процесуальним джерелом доказів.

Щодо заподіяння ОСОБА_6 інших тілесних ушкоджень, в тому числі, у виді закритої травми грудей та правобічних переломів восьмого-десятих ребер з незначним пошкодженням пристінкової плеври, обмеженим гематорексом, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню і які в поєднанні з тяжкими тілесними ушкодженнями призвели до комбінованого шоку, перебіг якого був обтяжений сильним алкогольним сп`янінням, внаслідок чого настала смерть останньої, то по даному факту 23.11.2021 органом досудового розслідування внесено відомості до ЄРДР за №0000089 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, які завдані іншими особами. З наданої на запит суду інформації вбачається, що станом на 07.11.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні закрито на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України (т. 6, а.с. 24).

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За змістом ст. 8 Конституції України в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .

Розглядаючи кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується належними та допустимим доказами, дослідженими в судовому засіданні, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вказаний висновок суд робить поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 121 КК України повністю доведена. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу України суд не вбачає.

Вказаний висновок узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Мотиви призначення покарання обвинуваченому.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно із п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.

Суд, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення у сукупності із активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 13, ч.1 ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначена в обвинувальному акті обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України, яка також зазначена прокурором під час виступу у судових дебатах - рецедив кримінальних правопорушень, не може бути врахована судом з огляду на таке.

Приписами ст. 34 КК України встановлено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. Водночас, якщо судимість за раніше вчинений злочин погашена або знята у встановленому законом порядку (ст. 89 КК України і ст. 91 КК України), рецидив злочинів виключається.

Як встановлено судом під час судового розгляду, 27.10.2009 Ленінським районним судом м.Вінниці ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Відповідно до довідки про звільнення ОСОБА_4 16.10.2012 звільнився з місць позбавлення волі, по закінченню строку відбування покарання. Згідно зі ст.12 КК України, злочин за який ОСОБА_4 відбував покарання є тяжким.

П. 8 ч.1 ст.89 КК України передбачає наступне: такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Таким чином, після 16.10.2018 ОСОБА_4 , відповідно до ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України було вчинено ОСОБА_4 21.01.2019, тобто після погашення судимості за попереднім вироком суду.

З огляду на викладене, погашена судимість ОСОБА_4 за вчинення умисного злочину передбаченого ч. 1 ст.187 КК України та вчинення умисного злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, не утворюють рецидиву злочинів.

Водночас судом враховано, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.

Суд також бере до уваги досудову доповідь Чечельницького районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області Міністерства юстиції України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та висновок, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб) та сприятиме ризику вчинення повторного кримінального правопорушення (т.1, а.с. 58-59).

Поряд з наведеним, суд бере до уваги також і позицію потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , яка просила суд, справедливо покарати ОСОБА_4 за вчинений злочин до покарання у виді позбавлення волі.

Згідно зі ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Щодо доводів сторони захисту про наявність на утриманні у обвинуваченого ОСОБА_4 малолітньої доньки, яка тимчасово проживає з бабусею, суд зауважує, що відповідно до наданої суду копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.04.2017 батьком малолітньої дитини ОСОБА_78 зазначений громадянин ОСОБА_79 . Таким чином доводи захисника щодо знаходження на утриманні його підзахисного малолітньої дитини нічим не підтверджені, тому суд оцінює їх критично.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання, суд, окрім вимог ст.65 КК України також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд наголошує, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд вказав, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Вважаю за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, на переконання суду, захід примусу визначений судом, є адекватним характеру вчинених дій та даним про особу винного, та зможе забезпечити виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, водночас, не порушить справедливий баланс між вказаними інтересами суспільства та правами ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Як вбачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21 січня 2019 року в АДРЕСА_2 21 січня 2019 року о 17 годині 40 хвилин затримано підозрюваного ОСОБА_4 на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України.

Так як обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий 21 січня 2019 року та до 21 квітня 2022 року, тобто до звільнення на виконання ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 квітня 2022 року, перебував під вартою у ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», то останньому з врахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку день за день.

Прохання обвинуваченого висловлене в його останньому слові щодо обрахунку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не ґрунтується на вимогах закону, оскільки питання зарахування строку попереднього ув`язнення урегульовано ч. 5 ст. 72 КПК України, яка передбачає зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

26 листопада 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України №838?VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який встановив порядок зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Зазначена редакція ст. 72 КК України скасована Законом України від 18 травня 2017 року №2046?VIII, за яким попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно із ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

Керуючись статтями 50, 63, 65-67, 69, 72 та ч.1 ст. 121 КК України, статтями 100, 124, 174, 337, 368, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання на виконання вироку.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення день за день, за період з 21 січня 2019 року по 21 квітня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 лютого 2019 року.

Речові докази по справі: дерев`яне руків`я від сокири зі слідами РБК, вирізку із ковра із слідами РБК, вирізку з наволочки із слідами РБК, вирізку із рушника зі слідами РБК, спортивні штани чорного кольору з написом «adidas», куртку чорного кольору, кофту спортивну світлого кольору з написом «OBEY», які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1