Провадження №: 1-в/336/15/2024
УХВАЛА

іменем України

28 червня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, безробітного, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 11 листопада 2022 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

встановив:

25 травня 2023 року до суду надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання.

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 1 року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) не виїжджати за межі України без погодження з УОзПП.

Копія вироку стосовна ОСОБА_4 отримана та прийнята УОзПП до виконання 25 січня 2023 року.

09 лютого 2023 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину. Роз`яснено, що згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України засуджений зобов`язаний: виконувати обов`язки, які покладені судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. Також роз`яснено, що поважними причинами неявки визнаються хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені. Крім цього, ознайомлений, що згідно статті 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК, Закону України «Про пробацію», а також покладені на нього судом обов`язки, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. За результатами проведеної бесіди засуджений власноручно заповнив підписку.

Під особистий підпис засудженого, цього ж дня винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджений зобов`язаний з`являтись на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та призначені дні явки: 1-й та 3-й понеділок кожного місяця. Одночасно заведено листок реєстрації.

03.04.2023 року ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, про причини неявки не повідомив.

21.04.2023 року працівник органу пробації здійснив вихід на адресу проживання засудженого. Під час виходу засуджений перебував за адресою мешкання, де був опитаний з приводу не явки до УОзПП для проведення реєстрацій. Документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли його можливості з`явитися на реєстрацію не встановлено, у зв`язку з зазначеним, за неявку на реєстрацію без документально підтверджених поважних причин, до засудженого, згідно ч. 4 ст. 166 КВК України було застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

01.05.2023 року ОСОБА_4 знов не з`явився на реєстрацію до відділу пробації, про причини неявки не повідомив.

15.05.2023 року засуджений з`явився до Шевченківського РВ з питань пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків.

За неявку на реєстрацію 01.05.2023 року без документально підтверджених поважних причин, до засудженого, згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України було вдруге застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання

З метою встановлення ризиків скоєння нового кримінального правопорушення під час іспитового строку, а також виявлення соціальних потреб, із засудженим ОСОБА_4 під час ознайомлення з правилами та порядком призначеного покарання та здійснення нагляду проводилось інтерв`ювання. За результатами опитування 27.02.2023 року складено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, де були виявлені деякі криміногенні потреби, а саме: п.3.3 «Робота» та п.3.4 «Матеріальне становище». В результаті чого подальша робота із засудженим була спрямована на інформаційні, превентивні заходи та на вирішення криміногенних потреб.

24.04.2023 р. під час проведення індивідуально-профілактичної роботи із засудженим та сприянню його працевлаштуванню гр.-ну ОСОБА_4 було запропоновано отримати направлення до Запорізького міського центру зайнятості із подальшим працевлаштуванням. Однак під час розмови на питання гр. ОСОБА_4 відповідав відмовою та абсолютним не сприйняттям всієї інформації, яка йому надавалась. Повідомляв, що не має бажання працювати взагалі, оскільки за його словами «він не є рабом», коштів на проживання йому вистачає.

Таким чином, засуджений не виконує умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Начальник Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» Запорізької області просить суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 та направити засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2022 року.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримав вказане подання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не підтримав позицію представника органу пробації та просив відмовити в задоволенні вказаного подання, оскільки на час розгляду подання закінчився іспитовий строк та ОСОБА_4 є військовослужбовцем, проходить військову службу.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явився, в телефонному режимі повідомив, що є військовослужбовцем та проходить військову службу, а тому не може прибути в судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення представника органу пробації, думку прокурора, дійшов до такого висновку.

Згідно з п. 8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, при скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний зокрема з`ясувати, чи мало місце порушення засудженим, покладених на нього обов`язків у період іспитового строку та причини неявок.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.03.2003 р. № 7 зазначив, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Метою наглядових та соціально-виховних заходів є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2022 року був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 1 року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) не виїжджати за межі України без погодження з УОзПП.

Вирок стосовно ОСОБА_4 надійшов на виконання до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області 25 січня 2023 року.

25 січня 2023 року Шевченківським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 взято на облік, про що складено відповідне повідомлення та повідомлено засудженого.

09 лютого 2023 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину.

Цього ж дня, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджений зобов`язаний з`являтись на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та призначені дні явки: 1-й та 3-й понеділок кожного місяця. Вказану постанову доведено до відома засудженого, під особистий підпис.

Зі змісту подання слідує, що 03 квітня 2023 року, 17 квітня 2023 року та 01 травня 2023 року ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, за що йому двічі було застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується відповідною роздруківкою.

Адміністративних правопорушень не вчиняв, нового злочину не скоїв.

ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною довідкою командира військової частини.

ОСОБА_4 не був оголошений в розшук у зв`язку з тим, що він проходить військову службу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; диспозитивність; тощо.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Суд, з огляду на передбачені ст. ст. 7, 22, 26 КПК України принципи змагальності та диспозитивності, а також враховуючи межі судового розгляду виходить виключно із заявлених у відповідному поданні обставин.

Матеріали провадження не містять даних, які б прямо свідчили про стійке небажання засудженого стати на шлях виправлення та не виконувати покладені на нього обов`язки.

В судовому засіданні не встановлено підстав для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання та уповноваженим органом з питань пробації у поданні не доведено обставин, що ОСОБА_4 систематично ухиляється від відбування покарання з випробуванням, 11 листопада 2023 року закінчився іспитовий строк, крім того, ОСОБА_4 є військовослужбовцем та проходить військову службу, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, ст. 539, 369-372, 392, 395, 532 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні подання Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання відмовити.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: