УХВАЛА

04 березня 2024 року

м. Київ

справа № 161/3997/21

провадження № 51-701 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 17 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2022 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 2401 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018), ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_6 визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 17 січня 2024 року вирок суду першої інстанції змінено в частині призначеного покарання. ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, покарання призначене йому за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі залишено без зміни. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років. У решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарг вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Проте, в порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі представник потерпілого не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього.

Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Представнику потерпілого слід врахувати, що обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі, не є відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Крім того, в порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано її копій та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 5 копій касаційної скарги та оскаржуваних рішень).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 без руху.

Встановити представнику потерпілогоОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3