Справа №635/26/18
Провадження № 1-кп/635/34/2024
У Х В А Л А

06 червня 2024 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час є необхідність продовження раніше обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати та обумовлюють необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу на розсуд суду.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу суд зазначає наступне.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

24.11.2020 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.04.2024 до 28 червня 2024 р.

У зв`язку зі спливом строку запобіжного заходу прокурор звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд погоджується з обґрунтуванням ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що ОСОБА_4 офіційно не працює, не має власної родини, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, без застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , враховуючи дію військового стану, може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Не всі потерпілі та свідки ще допитані судом, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків, які викривають його у вчиненні правопорушення. В даному випадку продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи характер та обставини правопорушення, які інкримінується ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, який не працює, а відповідно і не має джерел для забезпечення нормальної життєдіяльності, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема, тяжкого, попередньо неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, тому ОСОБА_4 може вчинити новий злочин, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, суд уважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.

Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину із застосуванням насильства, підстави для визначення застави відсутні.

Керуючись ст.ст.93, 177, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 04 серпня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1