Справа №212/4274/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000421 від 25.03.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не судимого, солдата, оператора 9 єгерської роти 3 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає в АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 ч. 3 ст. 15 КК України,

за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022, строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022.

Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено сірок дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022.

Указом Президента України №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023.

Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 9259-ІХ від 01.05.2023.

Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 року Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань призваний 03.12.2023 року з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_3 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 , який перебуває у військовому званні «солдата», який на теперішній момент самовільно залишив частину відповідно до витяту з наказу №167 від 12.06.2023 року та якого відповідно до витяту з наказу № 164 від 09.06.2023 року увільнено та призупинено військову службу через самовільне залишення військової частини.

Згідно з вимогами ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Будучи на посаді на посаді оператора 9 єгерської роти З єгерського батальйону військової частини, у військовому званні «солдат», військової частини НОМЕР_3 , тобто військовою службовою особою, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом Утрати від 24.03.1999 №548-ХІУ, ст. ст. 3,4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків».

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_3 всупереч вимог наведеного законодавства, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 , на посаді оператора 9 єгерської роти 3 єгерського батальйону військової частини, у військовому званні «солдата», який на теперішній момент самовільно залишив частину відповідно до витягу з наказу №167 від 12.06.2023 та якого, відповідно до витягу з наказу № 164 від 09.06.2023 увільнено та призупинено військову службу, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, в порушенні вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, так 24.03.2024 року приблизно об 18-55 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул. Ударній в напрямку вул. Паризькій в Покровському районі м. Кривого Рогу, де саме в цей час побачив знайомого ОСОБА_8 , який рухався йому назустріч. ОСОБА_3 , порівнявшись із ОСОБА_8 , безпідставно умисно завдав 1 удар ногою в ділянку тулубу ОСОБА_8 , спричинивши останньому фізичний біль, в результаті чого той впав на асфальтовану поверхню дорогу, а ОСОБА_3 продовжив рухатися далі.

В цей час, слідом за ОСОБА_8 в безпосередній близькості рухалися його знайомі: ОСОБА_9 , який маючи хворобу ніг користувався ціпком, та ОСОБА_10 , які стали свідками того, як ОСОБА_3 безпідставно наніс удару ногою ОСОБА_8 та збив останнього з ніг. Так ОСОБА_9 , маючи намір заступитися за ОСОБА_8 , якому ОСОБА_3 наніс удар ногою, вступив у словесну розмову та став звинувачувати ОСОБА_3 у побитті його знайомого, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт, в результаті якого ОСОБА_9 завдав ОСОБА_3 декілька ударів ціпком по голові.

В свою чергу, ОСОБА_3 став відходити від ОСОБА_9 та рухаючись по вул. Ударній повернув на перехресті на вул. Паризьку в Покровському районі м. Кривого Рогу, де зупинився на дорозі поруч з будинками 92 та АДРЕСА_3 . ОСОБА_9 , наздогнавши ОСОБА_3 знову декілька разів вдарив його в ділянку спини ціпком, після чого у ОСОБА_3 з`явилась гостра неприязнь до ОСОБА_9 та раптово виник умисел на заподіяння смерті останньому, з мотивів особистої неприязні.

В той же день близько 19-05 год., ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на дорозі в районі будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті, діючи з умислом на позбавлення життя ОСОБА_9 став наносити останньому удари по різним частинам тіла та завдав два удари кулаком правої руки в обличчя, тим самим збив його з ніг, та одразу ж завдав два удари правою взутою ногою у військові берці в ділянку голови ОСОБА_9 . Маючи намір на заподіяння смерті потерпілому та продовжуючи свої протиправні дії, направлені на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_3 на узбіччі підняв з землі камінь вагою 14,10 кг., тим самим підшукав собі знаряддя скоєння злочину, та утримуючи камінь в своїх руках, підійшовши до лежачого на дорозі ОСОБА_9 зі значною силою, став наносити каменем удари в ділянку голови та наніс потерпілому таким каменем не менше десяти ударів в область голови, тобто місце розташування життєво важливих органів людини.

Проте, ОСОБА_3 не зміг виконати всіх дій необхідних для заподіяння смерті ОСОБА_9 , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці вчинення правопорушення він був зупинений громадянами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та з місця вчинення злочину втік. Відразу свідками кримінального правопорушення було викликано потерпілому ОСОБА_9 бригаду швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала його до КНП «Криворізька міська лікарня № 2» КМР», де лікарями були вжиті всі необхідні та належні заходи, спрямовані на врятування життя ОСОБА_9 , де останньому було надано належну та своєчасну медичну допомогу, у зв`язку з чим смерть потерпілого ОСОБА_9 не настала.

Таким чином в результаті протиправних злочинних дій ОСОБА_3 , вчинених з єдиним умислом, спрямованим на заподіяння смерті, з мотивів неприязні до потерпілого ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми-множинних забійних ран м`яких тканин голови, обличчя, відкритого перелому кісток носу, забійної рани з дефектом м`яких тканин кінчика носу, забою головного мозку 2-го ступеню, субарахноїдального- вентикулярного крововиливу, а характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про їх утворення від багаторазової дії тупого твердого предмету (предметів), які мали велику масу (кінетичну енергію вплину) за механізмом удар (удар-стиснення), таким предметом міг бути камінь великою вагою та інші тупі тверді предмети з подібними властивостями, та які згідно висновку судово-медичної експертизи № 573/26 від 12.04.2024 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 ч. 3 ст. 15 КК України, оскільки скоїв незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, який не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 ч. 3 ст. 15 КК, спочатку визнавав частково, пояснивши, що 24 березня 2024 року біля 19-00 год. по вул. Ударній в м. Кривий Ріг його невідомі особи побили, коли він був в стані алкогольного спяніння, після чого він через деякий час, не наздогнавши своїх нападників, вдарив по нозі невідому людину, бо гадав, що це був один з його напарників. Однак виявилось, що він помилився. Тоді за невідому особу заступився потерпілий, який вдарив його двічі по голові ціпком, внаслідок чого у нього стався конфлікт із потерпілим, в ході якого він повалив ОСОБА_9 на землю, завдавши по лежачому потерпілому декілька ударів ногою по голові, після чого підійняв з землі великий камінь, яким завдав три удари по голові в район обличчя потерпілого, коли той лежав спиною на землі. Вже після того як він побачив кров на потерпілому, то злякався та пішов геть, після чого його десь через 20 хвилин затримали працівники поліції. Вказував, що не мав умислу на вбивство ОСОБА_9 .

В подальшому в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 змінив свої покази, визнаючи свою провину повністю та вказуючи, що він будучи в стані сильного алкогольного спяніння, а також агресивний через те, що його перед цим побили невідомі особи, то внаслідок конфлікту із ОСОБА_9 , який його перший вдарив ціпком по голові, вирішив спочатку побити, а потім через гостру неприязнь до потерпілого вбити останнього, внаслідок чого спочатку з силою завдавав удари по голові останнього ногами, одягнутими в берці, після чого взяв великий та важкий камінь, яким вирішив скоїти злочин, яким безпосередньо в район голови він завдав три удари із значною силою. Однак через те, що поруч із ним зібрались люди, які йому кричали зупинитись, то він, побачивши кров ОСОБА_9 , пішов геть, не цікавлячись станом здоров`я потерпілого.

В ході досудового розслідування ОСОБА_3 при проведені за його участі двох слідчих експериментів аналогічним чином вказував на хід подій 24 березня 2024 року, а також показав яким чином та куди ним наносились удари потерпілому ОСОБА_9 .

Окрім визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, вина ОСОБА_3 також повною мірою доводиться зібраними та перевіреними судом доказами по справі.

Так допитаний у судовому засіданні представник потерпілого, ОСОБА_7 , вказував, що очевидцем події злочину не був, був залучений в якості представника ОСОБА_9 , оскільки останній не мав родичів та перебуває у лікарні у важкому стані.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_13 вказував, що в березні 2024 року в вечірній час став очевидцем того, як обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного спяніння грюкав по забору по вул. Паризькій, прохаючи допомогу та викликати йому поліцію, а потім без причини вдарив незнайому людину, від чого така особа впала. За неї, натомість, заступився потерпілий, який почав з`ясовувати стосунки із ОСОБА_3 . Потім потерпілий та обвинувачений вийшли з поля зору свідка. Однак через деякий час він почув крики на вулиці та підійшов до місця події, де побачив, що ОСОБА_3 б`є великим каменем, тримаючи його в руках, по голові ОСОБА_9 , нанісши десь чотири удари, який, у свою чергу, вже лежав без тями на землі. При цьому, коли зібрались люди, які вимагали від ОСОБА_3 припинити протиправні дії, обвинувачений припинив наносити удари по голові потерпілого та пішов геть. На місці побиття він побавив багато крові та розбите обличчя ОСОБА_9 , якому викликали швидку допомогу.

Аналогічним чином свідок ОСОБА_13 вказав обставини події, показавши на слідчому експерименті за його участі механізм нанесення ударів потерпілому обвинуваченим, якого серед інших осіб свідок впізнав під час проведення пред`явлення йому осіб для впізнання 25.03.2024 року.

Свідок ОСОБА_12 в суді вказувала, що в березні 2024 року біля 18-00 год. бачила разом із своїм чоловіком ОСОБА_13 , як обвинувачений, який був в неадекватному стані, у якого обличчя було в крові, бив по воротах та просив викликати поліцію. Коли вона викликала поліцію, то побачила, як ОСОБА_3 вдарив незнайому людину ногою в живіт, якому потерпілий із її чоловіком допомогли підійнятись, після чого ОСОБА_9 почав висловлювати претензії ОСОБА_3 , розмахуючи перед обличчям останнього ціпком, внаслідок чого між ними стався конфлікт. Згодом вона почула грюкіт, як щось велике впало. Опинившись поряд з місцем конфлікту побачила, як ОСОБА_3 спочатку бив ногами лежачого ОСОБА_9 , а потім узяв величезний камінь, яким став з силою наносити удари з гори до низу по голові потерпілого, нанісши останньому десь до 10 ударів. Після того, як люди стали кричати, то ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії та пішов геть. Бачила голову ОСОБА_9 в крові, якого забрала швидка допомога.

Аналогічним чином свідок ОСОБА_12 вказувала обставини події, показавши на слідчому експерименті за її участі механізм нанесення ударів потерпілому обвинуваченим по голові каменем та ногами. При цьому серед інших осіб свідок впізнала ОСОБА_3 під час проведення пред`явлення їй осіб для впізнання 25.03.2024 року.

Свідок ОСОБА_11 в суді зазначала, що стала очевидцем подій, які трапились наприкінці березня 2024 року біля 19-00 год., коли вона проходила по АДРЕСА_3 , де бачила, як бились між собою ОСОБА_3 із ОСОБА_9 , внаслідок чого потерпілий опинився на землі, а обвинувачений наносив йому численні удари ногою по тілу та голові, після чого ОСОБА_3 взяв великий камінь, тримаючи в руках, яким почав із силою бити по голові ОСОБА_9 . Вона, що б не вбили людину, почала кричати, внаслідок чого прибігли люди, а обвинувачений після нанесення декількох ударів по голові потерпілого з розмаху наніс ще один удар та пішов геть. Бачила, що голова у ОСОБА_9 була в крові, який хрипів.

Аналогічним чином свідок ОСОБА_11 вказувала обставини події, показавши на слідчому експерименті за її участі механізм нанесення ударів потерпілому обвинуваченим по голові каменем та ногами. При цьому серед інших осіб свідок впізнала ОСОБА_3 на пред`явлення їй осіб для впізнання 25.03.2024 року.

Провина у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину також підтверджується зібраними в ході слідства письмовими доказами та експертними висновками:

- з ході огляду місця події 24 березня 2024 року було вилучено камінь зі слідами бурого кольору, недопалок, а також змиви РБК;

- висновком експерта № 488 від 26.03.2024 року було встановлено, що виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження в виді садна лівої верхньої кінцівки, тулуба, свідчить про утворення саден від дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом тертя-ковзання, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів та їх виникнення могло відповідати 24.03.2024 року;

- висновком експерта № 44 від 26.03.2024 року, яким встановлено, що кров ОСОБА_3 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В з ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта № 45 від 26.03.2024 року, яким встановлено, що кров ОСОБА_9 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта № 47 від 12.04.2024 року, яким встановлено, що кров на змивах, виявлених в ході проведення огляду місця події, зокрема, з поверхні каменю, що був вилучений 24.03.2024 року в ході проведення огляду місця події, могла належати крові потерпілого ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 46 від 12.04.2024 року, яким встановлено, що кров на поверхні джинсових штанів та берців, вилучених 25.03.2024 року в ході затримання ОСОБА_3 , могла належати крові потерпілого ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 561/930-БД від 12.04.2024 року, яким встановлено, що на камінні, вилученому 24.03.2024 року під час огляду місця події, встановлено наявність крові з вмістом гемоглобіну людини та не виключається походження такої крові від потерпілого ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 54 від 19.04.2024 року, яким встановлено, що кров на змивах з лівої та з правої рук ОСОБА_3 не виключає можливості утворення за рахунок крові потерпілого ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 573/26 від 12.04.2024 року, яким встановлено, що у потерпілого ОСОБА_9 виявлена закрита черепно-мозкова травма: множинні забійні рани м`яких тканин голови, обличчя, відкритий перелом кісток носу, забійна рана з дефектом м`яких тканин кінчика носу, забій головного мозку 2-го ступеня, субарахноїдально-вентрикулярний крововилив, а характер ушкоджень свідчить про їх утворення від багаторазової дії тупого твердого предмета (предметів), які мали велику масу (кінетичну енергію вплину) за механізмом удар (удар - стиснення), а таким предметом міг бути камінь великої ваги та інші тупі тверді предмети з подібними властивостями, та які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які могли виникнути 24.03.2024 року, а їх локалізація та характер не характерні для виникнення внаслідок падіння на площину. Враховуючи важкість черепно-мозкової травми потерпілий не міг здійснювати активні цілеспрямовані дії після отримання ушкоджень в області голови. Виявлені у потерпілого ушкодження могли утворитися при механізмі на який вказували ОСОБА_3 , а також свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- висновком експерта № 242 від 19.04.2024 року, яким встановлено, що ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння будь-який психічний розлад не виявляв, повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, та в даний час не виявляє психічний розлад та повною мірою може усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- медичним висновком № 781 від 24.03.2024 року, яким встановлено, що ОСОБА_3 24 березня 2024 року об 22-00 год. перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації.

Таким чином провина ОСОБА_3 у вчиненні незакінченого замаху на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, який не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, була доведена зібраними по справі доказами у їх сукупності повністю, оскільки ОСОБА_3 цілеспрямовано з великою силою ногами та заздалегідь прилаштованим ним предметом завдав численні удари в життєво важливий орган, голову ОСОБА_9 , зупинившись лише коли усвідомив, що його умисел був викритий, після чого він не надав допомоги потерпілому, залишивши його на місці події.

Отже, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК є особливо тяжким злочином, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття ОСОБА_3 та його активне сприяння розкриттю злочину.

Натомість, до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння.

Крім цьому суд врахував особу ОСОБА_3 , який не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений, є військовослужбовцем, який за місцем несення служби та проживання характеризується посередньо.

Отже, при призначенні покарання ОСОБА_3 за незакінчений замах на вбивство суд, застосовуючи положення ст. 65-68 КК України, враховує визнання винною особою своєї провини повністю, обставини події, що незакінченому замаху на вбивство потерпілого передував конфлікт обвинуваченого із ОСОБА_9 , тому на підставі встановлених обставин справи строк покарання винному слід визначити у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 115 ч. 3 ст. 15 КК України, та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 115 ч. 3 ст. 15 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з відбуванням в умовах кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 25 березня 2024 року.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набуття вироком суду законної сили - залишити без змін.

Речові докази:камінь з нашаруванням речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору з каміння, недопалок зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, вилучені 25.03.2024 року в ході проведення огляду місця події поруч з будинками 92 та АДРЕСА_3 , передані на зберігання до камери речових доказів ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити;

берці військові, штани джинсові, вилучені 25.03.2024 року в ході затримання ОСОБА_3 , передані на зберігання до камери речових доказів ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити;

два ДВД диски з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити при справі;

змиви з лівої та правої руки ОСОБА_3 ,змиви з лівої та правої долоні ОСОБА_3 , змиви з лівого та правого черевика ОСОБА_3 , вилучені 25.03.2024 року в ході затримання ОСОБА_3 , паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_3 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1