КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0000008 стосовно -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске Таращанського району Київської області, громадянина України, розлученого, маючого чотирьох малолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк його попереднього ув'язнення з 04.02.2021 по 08.08.2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув'язнення за один день позбавлення волі.

Також цим вироком вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що 01.02.2021 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із колишньою дружиною ОСОБА_8 , з якою проживав разом з чотирма спільними малолітніми дітьми за вищевказаною адресою, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 умисно, наніс множинні удари кулаками в область голови та тулуба потерпілої ОСОБА_8 внаслідок чого остання втратила свідомість.

Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , переніс останню до гаражного приміщення, яке знаходиться на території вищевказаного домоволодіння та, за допомогою кухонного ножа, умисно здійснив відчленування голови потерпілої, від чого ОСОБА_8 померла на місці події.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2023 року та закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Апелянт вважає оскаржуваний вирок незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті людині, однак матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту смерті ОСОБА_8 у випадку, якщо остання померла, а також відомостей про причину її смерті. Крім того вважає, що стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що дії обвинуваченого перебувають в прямому причино - наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 , якщо остання дійсно померла, а також доказів того, що виявлена в будинку за місцем спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кров з`явилась там під час умисного вбивства останньої.

Також вказує, що суд, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_7 , безпідставно послався у вироку на висновки експертиз, а також на показання самого ОСОБА_7 надані ним під час проведення слідчого експерименту, оскільки під час судового розгляду останній зазначав, що свої показання на стадії досудового розслідування він надавав під тиском на нього працівників поліції, а допитані в ході судового розгляду свідки не були очевидцями вбивства ОСОБА_8 і здебільшого їх показання характеризують взаємовідносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000008 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст. 94 КПК України, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і не упередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 в межах поданої його захисником апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження та при ухваленні обвинувального вироку судом були дотримані.

Так, суд першої інстанції, відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, провівши в межах висунутого обвинувачення судовий розгляд даного кримінального провадження, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні під час роз`яснення йому суті обвинувачення показав, що пред`явлене органом досудового розслідування обвинувачення йому зрозуміле, винуватим визнає себе частково, так як дружину не вбивав, хоча визнає себе винуватим у тому, що зробив пізніше, який у подальшому, користуючись ст. 63 Конституції України відмовився давати показання, повідомивши, що в ході досудового слідства показання давав під тиском працівників поліції, дослідивши зібрані в установленому законом порядку докази та за встановлених фактичних обставин, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з наведенням в обвинувальному вироку доказів на підтвердження свого висновку, який грунтується на показаннях свідків; даних, які містяться у рапорті чергового Ставищенського відділення поліції Сквирського відділу ГЕНП в Київській області, згідно якого 04.02.2021 року на службу 102 надійшло повідомлення від старости с. Розкішна, що 01.02.2021 року безвісно зникла мешканка села - ОСОБА_8 (т.2 а.с. 11); протоколі огляду місця події від 04.02.2021 року з ілюстрованою таблицею та схемою до нього (т.2 а.с. 12-54); протоколі додаткового огляду місця події з додатком до нього та DVD - R диском (т.4 а.с.32-37); протоколах проведення слідчого експерименту від 05.02.2021 року та від 01.04.2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника та інших учасників вказаної слідчої дії, з доданими 2 DVD - R дисками ( т.2 а.с. 81-86); протоколі огляду місця події від 05.02.2021 року, згідно якого на вкритій снігом та кригою земельній ділянці навпроти воріт на відстані 12 метрів від житлового будинку АДРЕСА_3 виявлено наявне нашарування сірого кольору схожого на попіл, а також виявлено та вилучено фрагменти ззовні схожі на кістки різної форми та розміру білого і сірого кольорів, металевий предмет жовтого кольору, схожий на гудзик ( т. 2 а.с.98-104); протоколі огляду речей та документів від 05.02.2021 року (т.2 а.с. 87-90); постановах та протоколах відбирання біологічних зразків у ОСОБА_7 , малолітніх свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 для експертного дослідження (т.2 а.с. 126-129, 135-140); висновках експерта № СЕ-19/111-21/8725-БД від 15.04.2021 року, № СЕ-19/111-21/8733-БД від 23.04.2021 року, СЕ-19/111-21/8731-БД від 27.04.2021 року (т.3 а.с.64-74); висновках експерта № 44-мк та № 45-мк від 19.03.2021 року (т.3 а.с. 78-79, 83-85); висновках експерта № СЕ-19/111-21/14261-БД від 19.04.2021 року

( т.3 а.с. 215-226), № СЕ-19/111-21/12783-БД від 01.06.2021 року (т.3 а.с.232-237, т. 4 а.с. 7-22), № СЕ-19/111-21/10170-БД та № СЕ-19/111-21/10157-БД від 21.05.2021 року; висновках експерта № 68 мк (т.4 а.с. 38-44), № 93-мк (т. 4 а.с.48-50) та на інших наведених у вироку доказах.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №78 від 10.02.2021 року обвинувачений ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, у тому числі не перебував у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. Не виявлено ознак психічного захворювання і під час проведеного обстеження На даний час ОСОБА_7 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує, клінічних ознак алкогольної та наркотичної залежності під час проведеного обстеження у останнього не виявлено (т. 3 а.с. 5-7).

Наведені у вироку висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та оціненими відповідно до положень ст. 94 КПК України доказами, які визнані судом належними, допустимими і достовірними, а їх сукупність достатніми для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні.

При цьому в судовому засіданні були повно та всебічно перевірені доводи сторони захисту, які є аналогічними з доводами викладеними захисником ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення через відсутність доказів на підтвердження факту смерті потерпілої ОСОБА_8 , а у випадку, якщо остання померла - відомостей про причину її смерті, а також доказів того, що кров, яка була виявлена в будинку за місцем спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з`явилась там під час умисного вбивства останньої.

Проте, ці доводи сторони захисту були обгрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки вони суперечать встановленим в ході судового розгляду фактичним обставинам кримінального правопорушення та спростовуються сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів у справі, які змістовно наведені в оскаржуваному вироку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що повідомлені ним в ході проведення слідчого експерименту відомості він надавав під тиском працівників поліції, суд першої інстанції визнав безпідставними та обгрунтовано зазначив, що під час дослідження відеозаписів проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_7 судом встановлено, що останній послідовно та детально відтворив обставини вчинення інкримінованого йому злочину. При цьому вказані слідчі експерименти проводились за добровільною згодою ОСОБА_7 у присутності його захисника, понятих та інших учасників цих слідчих дій, без будь-якого тиску або впливу, під час яких останній на місці вчинення злочину не лише розповідав про обставини його вчинення, але й в деталях продемонстрував механізм нанесення потерпілій тілесних ушкоджень та зазначив лише йому відомі подробиці розчленування та спалення тіла потерпілої ОСОБА_8 , вказав місце де висипав попіл після його спалення з метою приховати сліди злочину.

Оцінюючи зібрані у справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд першої інстанції розцінив позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , який в ході судового розгляду заперечував факт вбивства ним дружини, вказуючи, що показання в ході досудового розслідування він давав під тиском працівників поліції, як спосіб його захисту, направлений на ухилення від відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, з чим колегія суддів повністю погоджується.

Твердженням обвинуваченого ОСОБА_7 , який під час проведення слідчого експерименту вказував, що потерпілу він не вбивав, суд дав належну оцінку та обгрунтовано зазначив, що перевіркою досліджених під час судового розгляду доказів, зокрема показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 було достеменно встановлено, що в родині обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 мали місце постійні конфлікти, під час яких, як пояснила в суді свідок ОСОБА_14 , батько бив матір переноскою, проводом, шнуром, душив кочергою і в день, коли трапилась подія, між батьками також був конфлікт.

Крім того, суд обгрунтовано зазначив, що про спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та її умисне вбивство свідчать дані, які зафіксовані у протоколі огляду місця події від 12.04.2021 року, а саме квартири АДРЕСА_2 , в якій були виявлені множинні плями речовини буро-червоного кольору; у висновках експерта № 93-мк, № 45-мк; у показаннях неповнолітньої доньки обвинуваченого- свідка ОСОБА_14 та інших досліджених судом доказах.

Надаючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого, суд першої інстанції, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_7 при вчиненні злочину, враховуючи сукупність обставин вчиненого діяння, поведінку обвинуваченого та потерпілої, що передувала події, їх стосунки, спосіб вчинення обвинуваченим злочину, який після спричинення потерпілій ОСОБА_8 ряду тілесних ушкоджень, відніс її до гаражу, розчленував тіло та в подальшому його спалив, а попіл висипав на дорогу та у вигрібну яму, дійшов обгрунтованого висновку, що саме ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство потерпілої ОСОБА_8 , що повністю підтверджено наведеними у вироку доказами, зокрема протоколами огляду місця події, протоколами обшуків, висновками експертних досліджень, протоколами слідчих експериментів, показаннями свідків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи, судом першої інстанції, який керуючись критерієм доведеності винуватості особи поза розумним сумнівом, були встановлені та досліджені всі обставини кримінального провадження, з`ясування яких має істотне значення для прийняття процесуального рішення. При цьому, наведені у вироку докази зібрані у відповідності з вимогами КПК України та обгрунтовано визнані належними, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню і допустимими, які не викликають сумнівів у їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам, об"єктивно узгоджуються між собою та повністю відтворюють картину вчиненого.

Отже, наведені у вироку докази доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та наявності підстав для скасування вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження є безпідставними.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зважаючи на конкретні обставини справи, враховуючи вищезазначені факти і дані про його особу, який в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, стан його здоров"я та за відсутності обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, призначив останньому покарання, яке відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає обвинувальний вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 законним, обгрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування та закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2023 року у кримінальному провадженні №0000008 стосовно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: ________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3