Справа № 204/9929/23
Провадження № 1-кп/204/770/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження №0000186 від 27.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вказане кримінальне провадження.

14 березня 2024 року захисником обвинуваченого подано клопотання про зняття арешту з майна транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO Lanos TF69Y» р.№ НОМЕР_1 , та передачу майна під розписку власнику - ОСОБА_5 , в умовах авто гаражу.

В обґрунтування клопотання захисником зазначено, що 05 квітня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , розглядаючи матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000186, на підставі клопотання прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , прийняла ухвалу, відповідно до змісту якої накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», р.№ НОМЕР_1 . Під час досудового розслідування, старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 були призначені та проведені всі необхідні судово-автотехнічні експертизи, об`єктом дослідження яких був автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», р.№ НОМЕР_1 . Транспортний засіб після вилучення з місця ДТП перебуває на зберіганні за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до постанови слідчого від 27.03.2023року. Після 30.06.2023року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, надійшов до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. На теперішній час необхідність подальшого арешту та зберігання вказаного транспортного засобу на території спеціалізованого майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, - відпала. В ухвалі слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року, не зазначено місце зберігання транспортного засобу, а суд обмежився тільки арештом транспортного засобу, без заборони відчуження, використання, зберігання та іншого. Умови зберігання майна обвинуваченого не відповідають вимогам спільного Наказу МВС, Генеральної прокуратури, Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010р.

На сьогодні зафіксовано, що м. Покровськ Донецької області перебуває в зоні ураження ворожими ракетами та перебуває під обстрілами, таким чином транспортний засіб «ЗАЗ-DAEWOO», р.№ НОМЕР_1 , зберігається в умовах, що можуть призвести до його пошкодження та втрати, що є підставою для притягнення до передбаченої відповідальності осіб, з вини яких настали вказані наслідки.

У зв`язку з тим, що подальше зберігання транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO», р. № НОМЕР_1 , на території майданчику відділу поліції Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, за адресою: м. Покровськ, вул. Захисників України, 31-Б, є небезпечним та не відповідає вимогам щодо зберігання речових доказів, та крім того, автомобіль повністю досліджений експертним шляхом, а справа перебуває на розгляді в суді, захисник просив суд скасувати арешт майна на автомобіль, який належить ОСОБА_5 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого подане клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, звертав увагу суду на відсутність доказів щодо належного зберігання автомобіля, оскільки відсутні відомості про розписку відповідальної особи.

Обвинувачений в судовому засіданні клопотання захисника підтримав в повному обсязі, та зазначив про те, що має намір відремонтувати автомобіль, оскільки на даний час висока вірогідність проведення евакуації..

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника про скасування арешту майна заперечував, у його задоволенні просив відмовити. Вказав, що підтвердження неналежного зберігання автомобіля не надані. Крім того, в ході судового слідства може виникнути необхідність проведення повторних експертиз.

Потерпіла до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши учасників судового засідання, оглянувши клопотання та матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 (Порядок) визначено, що речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 20 Порядку, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Згідно з ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та допускається з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб «ЗАЗ-DAEWOO Lanos TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з постановою від 27.03.2023 про долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та він зберігається на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Покровського РУП ГУНП в Донецькій області. Відповідно до ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2023, на автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO Lanos TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладено арешт, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Станом на час розгляду клопотання захисника про передачу транспортного засобу на зберігання власника ОСОБА_5 . розпочато судовий розгляд кримінального провадження, визначено порядок дослідження доказів, згідно якого станом на день розгляду клопотання докази у кримінальному провадженні не досліджені.

Будь-яких доказів на підтвердження порушення Порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, або неналежного зберігання вказаного автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO Lanos TF69Y» на спеціалізованому майданчику зберігання транспортних засобів Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, суду не надано. Крім цього, жодних доказів щодо наявності в обвинуваченого ОСОБА_5 спеціально відведеного місця для зберігання такого речового доказу, як автомобіль, в умовах гарантування забезпечення його схоронності та відсутності доступу сторонніх осіб, суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що обвинуваченим ОСОБА_5 повідомлено суду про намір відремонтувати автомобіль з метою можливої необхідності евакуації. Відповідно у разі скасування арешту майна та передачі його власнику, який має намір ремонту автомобіля призведе до знищення слідів кримінального правопорушення та відповідно унеможливить, у разі необхідності в ході судового розгляду, проведення повторних експертиз.

Згідно ст. 7 КПК України, основними засадами кримінального провадження є, в тому числі, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що в разі задоволення поданого клопотання сторони захисту існує ризик втрати речового доказу - «ЗАЗ-DAEWOO Lanos TF69Y», доказів порушення прав та інтересів обвинуваченого застосуванням арешту майна автомобіля суду не надано, а заявником не доведено, що в подальшому застосуванні таких заходів відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України прямо не передбачено апеляційне оскарження ухвали про скасування арешту майна, однак передбачено право апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому.

Конституційний Суд України у справі про апеляційне оскарження ухвал судувизнав, що, виходячи із засад і завдань судочинства, можливість оскарження всіх видів рішень, що стосуються одного питання, імпліцитно міститься у відповідному положенні закону, навіть якщо не всі з них поіменовані у відповідному положенні закону.

Арешт майна є триваючим втручанням, тому навіть правильне рішення про арешт майна може з часом втратити свою обґрунтованість в результаті зміни обставин, які правомірність такого арешту обґрунтовували, або виявлення чи виникнення нових обставин. Це може потребувати зміни в режимі арешту майна і навіть його скасування. Ці рішення є не менш, якщо не більш важливими в контексті дотримання права на мирне володіння майном, оскільки з часом втручання з боку держави вимагає все більш переконливих аргументів. Таким чином, якщо визнати рівнозначність як первісного, так і наступного рішення в контексті права на володіння майном, це свідчить про те, що сторонам має бути доступним апеляційне оскарження рішень, які стосуються арешту майна.

Оскільки ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

Керуючись ст.ст.7, 98, 100, 174, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.04.2024.

Суддя ОСОБА_1