Справа № 359/1670/24
Провадження № 1-в/359/102/2024
У Х В А Л А

18 березня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника БВК № 119 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування поданого клопотання захисник послався на те, що ОСОБА_4 відбув понад 2/3 строку покарання та довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці. На думку захисника, його підзахисний став на шлях виправлення, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Засуджений та захисник в судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

В свою чергу, прокурор та представник БВК № 119 заперечили щодо задоволення клопотання, тому що згідно особової справи він не став на шлях виправлення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах клопотання, оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов до таких висновків.

Згідно вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2019 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією частини майна, що є його власністю. В подальшому, вироком Житомирського апеляційного суду від 07.08.2019 року вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2019 року скасовано у частині призначеного покарання, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 7 (сім) років позбавлення волі, з конфіскацією частини майна, яке є його власністю.

З матеріалів особової справи та характеристики від 14.03.2024 року вбачається, що засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе з негативного боку. За порушення встановленого порядку виконання і відбування покарання чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що має стягнення, три з яких зняті та погашені в установленому законом порядку. Має одне заохочення. Засуджений в майстерні установи не працевлаштований у зв`язку з власним бажанням, хоча іноді висловлює бажання працювати в майстерні установи, проте це бажання має несистемний характер. Залучається до робіт з благоустрою установи та відділення. До виконання робіт по благоустрою відноситься задовільно, але робить це під контролем. Роботи із самообслуговування виконує самостійно, однак не має достатнього рівня необхідних навичок. Засуджений 31.08.2023 року розглядався на комісії установи щодо можливості умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, але за рішенням комісії засудженому було відмовлено, оскільки він не довів своє виправлення.

За змістом ст. 81 КК України єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Згідно із п. 17 зазначеної постанови, судам рекомендовано ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Водночас, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки, як то, активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно її виконує, бережно ставиться до робочого інструменту і не порушує правил техніки безпеки, свідомо бере постійну участь в суспільно-корисній праці, систематично виконує і перевиконує виробничі завдання, якісно виконує доручену роботу і не відмовляється від неї.

Оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, приймаючи до уваги надані в суді пояснення засудженого щодо злочину, за вчинення якого він відбуває покарання, суд вважає, що процес виправлення ОСОБА_4 ще не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства. Окрім цього, згідно матеріалів справи засуджений за порушення встановленого порядку виконання і відбування покарання чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що має стягнення, одне з яких на день розгляду клопотання, не знято та не погашено в установленому законом порядку, що свідчить про відсутність сумлінної поведінки.

Крім того, суд звертає увагу, що на запитання суду чому засуджений не працює в установі виконання покарань, то ОСОБА_4 зазначив, що мало платять та не дають за це жодних заохочень. З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений в установі виконання покарань на даний час не працевлаштований через відсутність власного бажання. Згідно довідки про нарахування заробітної плати засуджений нетривалий час був працевлаштований в майстерні установи, на дільниці «Виготовлення дерев`яного шпону» (жовтень 2019 р. та частково 2020 р.).

За таких обставин суд погоджується з доводами прокурора щодо не доведення засудженим сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення. Таким чином, судом відхиляється доводи захисника і засудженогопро виправлення та перевиховання засудженого, тому що це спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи та поясненнями засудженого в судовому засіданні.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання, а тому підстави для застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбуття покарання відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання- відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 18 березня 2024 року о 16.30 год.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1