Номер провадження 1-кп/404/566/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0001002 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

22.09.2023 року близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул.Вокзальної в м.Кропивницькому зі сторони вул.Віктора Чміленка в напрямку пров.Училищного у м.Кропивницькому, проявивши недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) (п.1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом.

Так, під час руху в складних погодних та дорожніх умовах, які обумовлювалися темною порою доби та відсутністю вуличного освітлення, ОСОБА_3 , нехтуючи вимогами п.п.12.4, 12.9 (б) ПДР України (п.12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.; п.12.9 Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7… цих Правил), рухався в межах населеного пункту, згідно з висновком судового експерта, зі швидкістю 135,0 км/год. ± 5,4 км/год., яка значно перевищувала максимально дозволену та допустиму швидкість руху на вказаній ділянці роботи.

Цілеспрямовано порушуючи законодавство України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо прямої заборони перевищення швидкості руху в межах населеного пункту, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішоходів, які здійснювали рух на червоний сигнал світлофора в межах регульованого пішохідного переходу, який позначений дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР (зебра) та дорожніми знаками п.5.38.1 та 5.38.2 ПДР (пішохідний перехід), на відстані 4,3 м до правого краю дороги та 1 м до електроопори №1018 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який рухався зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.

Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_3 та порушення ним вимог п.п.1.5, 2.3(б), 12.4, 12.9 (б) ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась, пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №889 від 01.11.2023 отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої тупої травми черевної порожнини з розривом печінки, у черевній порожнині 0,5 л крові, саден грудної клітки та живота; б) закритої тупої травми голови: перелому кісток черепа, крововиливу у м`які тканини голови, саден: на лобі справа і зліва, лівої скроневої ділянки, на переніссі, щоці, підборідді; рани на підборідді; в) закритої тупої травми нижніх кінцівок: перелому правої великогомілкової кістки та лівого стегна, крововиливів у м`які тканини навколо переломів, рани правого колінного суглоба, садна лівого колінного суглоба; г) саден: спини, лівого плеча, лівого ліктьового суглоба, лівої кисті, правого ліктьового суглоба з переходом на передпліччі; шоку, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а в даному випадку призвели до смерті. Смерть ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 22.09.2023 року за часу та обставин, визначених в обвинуваченні, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул.Вокзальної в м.Кропивницькому зі сторони вул.Віктора Чміленка в напрямку пров.Училищного у м.Кропивницькому, допустив порушення кожного з пунктів Правил дорожнього руху, вказаних у обвинуваченні, порушуючи законодавство України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо прямої заборони перевищення швидкості руху в межах населеного пункту, через особисту недбалість, поспішаючи, як водій таксі, відвезти пасажирку на залізничний вокзал, будучи достатньо проінформованим про наявність по напрямку свого руху регульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР (зебра) та дорожніми знаками п.5.38.1 та 5.38.2 ПДР (пішохідний перехід), допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який переходив проїзну частину зліва на право щодо напрямку його руху. Він повністю підтверджує обставини вчинення злочину, вказані у висунутому йому обвинуваченні, погоджується із кваліфікацією його дій, отриманими потерпілим тілесними ушкодженнями, через які настала смерть, розкаюється у вчиненому.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 , у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно (т.1 а.п.221), є учасником бойових дій, внаслідок яких отримав поранення (т.1 а.п.220, 222-227), офіційно непрацевлаштований, неодружений, на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває (т.1 а.с.234, 236), доглядає батька, який є інвалідом І групи та, згідно з довідкою до акту огляду МСЕК, потребує постійного стороннього догляду (т.1 а.с.228-232), раніше не судимий (т.1 а.с.237).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди, догляд за особою з інвалідністю І групи.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив неумисний закінчений тяжкий злочин, внаслідок якого настала смерть людини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкцій ч.2 ст.286 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, характеризується позитивно, доглядає за особою з інвалідністю, вперше притягається до кримінальної відповідальності, вживає заходів для відшкодування заподіяної шкоди, зважаючи на думку потерпілої, яка не наполягала на позбавленні волі обвинуваченого, а також думку сторони обвинувачення щодо можливості виправлення обвинуваченого із застосуванням положень ст.75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових злочинів без відбування основного покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Вирішуючи змінений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди, який визнаний обвинуваченим у повному обсязі, суд керується наступним.

Положеннями ч.2 ст.127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як передбачено ч. 1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до положень ч.1 ст.1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Як вбачається з положень ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Виходячи зі ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_8 , їх наслідків, у результаті яких настала його смерть, глибини і тривалості фізичних, душевних та психічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , яких вона зазнала у зв`язку зі смертю її брата, враховуючи принципи розумності та справедливості, а також те, що моральна шкода не є способом збагачення, суд вважає, що розмір моральної шкоди в розмірі 300000 грн., який потерпіла просить стягнути з обвинуваченого є таким, що відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, які настали.

Водночас, суд враховує, що ОСОБА_3 добровільно відшкодовано потерпілій 150000 грн., про що долучено відповідні документи, що підтвердила потерпіла у суді та просила вирахувати вказану суму із позовних вимог.

Відтак, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, враховуючи частку добровільно відшкодованої обвинуваченим моральної шкоди, суд вважає, що позовні потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, необхідно задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 150000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ст.100 КПК України, зокрема п.1 ч.9 ст.100 КПК України, оскільки у судовому засіданні не доведено підстав для застосування спеціальної конфіскації транспортного засобу, на який накладено арешт саме як на речовий доказ, який містить сліди правопорушення, а не з іншою метою, відповідний автомобіль, вилучений під час слідчих дій, який зберігається на території спеціального майданчику для тимчасово затриманих засобів ГУНП в Кіровоградській області, підлягає поверненню власнику, а арешт, накладений на нього ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 28.09.2023 року (т.1 а.п.37-39), відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 128, 174, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 23.09.2023 року по 24.09.2023 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_3 , - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 150000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог потерпілої ОСОБА_5 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 8125 грн. 74 коп.

Арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 28.09.2023 року (т.1 а.п.37-39) на транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - скасувати.

Речові докази:

- транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , (т.1 а.п.30-32) - повернути ОСОБА_3 ;

- оптичний диск (т.1 а.п.120) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1