Справа № 385/13/24
21.02.2024 року слідчий суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка, Петриківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні дітей не має, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді кулеметника 3 піхотного відділення 1 піхотного взводу 1 піхотної роти, ВОС НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 24.12.2013 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі терміном на 7 років 6 місяців;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_5 призваний в Збройні Сили України по мобілізації від 02.08.2023 та направлений до військової частини НОМЕР_2 кулеметником 3 піхотного відділення 1 піхотного взводу 1 піхотної роти, ВОС НОМЕР_1 .
Таким чином, з моменту зарахування 02.08.2023 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 02.08.2023, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.
У подальшому на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.08.2023 №13, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду кулеметником 3 піхотного відділення 1 піхотного взводу 1 піхотної роти, ВОС 101627А військовоїчастини НОМЕР_2 та останній на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №13 від 02.08.2023 приступив до виконання своїх обов`язків та посаду прийняв.
01.01.2024 близько 13.30 год. точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_5 , перебуваючи у самовільному залишенні військової частини та поза виконанням своїх обов`язків з несення військової служби, відпочиваючи в будинку АДРЕСА_1 , що належить його знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вживав алкогольні напої разом з останнім та з своєю співмешканкою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час спільного розпиття спиртного, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з ОСОБА_7 , яка в подальшому переросла в бійку, діючи умисно на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дістав з чохла на своєму поясі справа ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору, з лезом з одного боку, довжиною клинка 16,5 см., шириною клинка 3,5 см. та шириною обуху ножа 3 мм, обравши його знаряддям вчинення правопорушення, тримаючи його в правій руці, наніс одного удару в область між лопатками зліва ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення між лопаточної області зліва, лівосторонній гемо-пневмоторакс, які мають ознаки ТЯЖКИХ ТІЛЕСНИХ УШКОДЖЕНЬ, як небезпечних для життя в момент спричинення. Після чого, самостійно припинив свої дії та взявши з собою ножа з місця події пішов до місця проживання.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, такого, що небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
В ході досудового розслідування в даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 з підстав зазначених у ньому та просить його задовольнити. Додатково зазначив, що в прохальній частині клопотання із-за технічної помилки невірно вказаний строк на який необхідно продовжити дію запобіжного заходу відносно підозрюваного, просить продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на строк проведення досудового розслідування, а саме по 02.04.2024 року включно.
Підозрюваний та захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до такого копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
01.01.2024 року о 16 год. 10 хв. ОСОБА_5 затриманий на підставі п. 2 ч. 1 ст.208 КПК України.
02.01.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.01.2024 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 29 лютого 2024 року включно.
При вирішенні доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слідчим суддею враховано наступне.
З наданих матеріалів вбачаю як обґрунтованість підозри, так і наявність ризиків у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо підозрюваного, вважаю необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які зазначає в клопотанні слідчий та які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_5 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки міцних соціальних зв`язків, особистого житла не має, проживає у будинку, який належить його співмешканці, яка є свідком в даному провадженні, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та був затриманий працівниками поліції неподалік від місця скоєння злочину. При цьому, підозрюваному в разі визнання його винуватим, загрожує покарання строком від п`яти до восьми років; 2) незаконно впливати на свідків і близьких родичів потерпілого, які підтверджують його вину у вчиненні інкримінованого злочину, так як підозрюваний особисто знайомий зі свідками та володіє відомостями, де вони проживають, тому вказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на вказану категорію осіб, з метою зміни чи відмови від наданих показів; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити вчинення даного кримінального правопорушення, зважаючи на попередні судимості та враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та агресивність дій підозрюваного в ході вчинення злочину, за результатами якого потерпілий отримав тілесні ушкодження та висловлювання словесних погроз потерпілому вже після затримання; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, ухилятись від викликів слідчого, прокурора та суду; не перестали існувати на даний час, й виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 03.01.2024 року. Загальний строк перебування підозрюваного під вартою не є довготривалим і таким, що перебуває поза межами розумного.
З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), його вік, стан здоров`я, сімейний стан, який неодружений, на утриманні неповнолітніх або осіб похилого віку не має, його майновий стан, особу підозрюваного, який раніше судимий та підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, вагомість наведених доказів про вчинення такого, а також стадію на якій перебуває досудове розслідування.
Враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної небезпеки, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в сукупності є всі підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків і близьких родичів потерпілого; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та які на даний час не встановлені органом досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Крім того, обирати запобіжний захід відносно обвинуваченого домашній арешт недоцільно з наступних підстав: ОСОБА_5 проживає в одному населеному пункті зі свідками та неподалік від безпосереднього місця вчинення кримінального правопорушення, тому матиме до нього вільний доступ та зможе знищити, сховати або спотворити речі, які можуть мати доказове значення та несуть на собі сліди кримінального правопорушення, та які на даний час не встановлені досудовим розслідуванням, що не може забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою сприятиме забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням обставин справи, обґрунтованість підозри, та зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слід задовольнити. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи. Більш м`які запобіжні заходи чи їх незастосування, не забезпечать його належної поведінки.
Доказів неможливості за станом здоров`я перебувати в місцях ув`язнення не надано.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
На підставі вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, з урахуванням стадії досудового розслідування, строк тримання під вартою визначається до 60 днів.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину з застосуванням насильства, слідчий суддя вважає правильним не визначати розмір застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 42 (сорок два) дні, а саме до 02 квітня 2024 року, включно.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику підозрюваного та надіслати прокурору.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Кропивницького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_11
Дата документу 21.02.2024