Справа № 182/1558/24
Провадження № 1-кс/0182/555/2024
У Х В А Л А

Іменем України

14.05.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2024 за №0000044 про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ

Дізнавач СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровсмькій області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів, інформація знаходиться в розпорядженні та приміщенні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , що містять відомості про:

- власника/власників банківських карток №НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , із зазначенням номеру рахунку, а також всіх даних, які про себе повідомила особа/особи при реєстрації;

- електронні гаманці, до яких прив`язанні зазначенні вище банківські картки;

- ІР-адреси із зазначенням точної дати і часу, з якого здійснювалась реєстрація електронних гаманців, до яких прив`язанні зазначенні вище банківські картки;

- ІР-адреси із зазначенням точної дати і часу, з яких здійснювались доступи до електронних гаманців, до яких прив`язанні зазначенні вище банківські картки за період часу з 21.01.2024 року до часу отримання зазначеної інформації;

- системи віддаленого доступу (Інтерентбанкінг, Мобільний банкінг і т.п.), підключених до зазначених рахунків;

- ІР-адреси, з яких за допомогою систем віддаленого доступу здійснювалось адміністрування зазначених рахунків з 21.01.2024 року до часу отримання зазначеної інформації;

- операції по рахункам банківських карток №НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , (ІР-адреса, тип операції, номер операції, дата і час, валюта, сума, реквізити кореспондента, місцезнаходження банкоматів з яких здійснювалося зняття з банківських рахунків готівки та без картки, з фотознімками особи/осіб, що їх зняла/зняли за період часу з 21.01.2024 року до часу отримання зазначеної інформації.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 30.01.2024 до ЧЧ Нікопольського РУП надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що невідома особа 21.01.2024 на інтернет майданчику з продажу товарів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " під приводом пригону автомобілю шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами у сумі 132160 гр., які потерпілий самостійно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Автомобіль не пригнано, грошові кошти заявнику не повернуто.

За даним фактом 31.01.2024 року порушено кримінальне провадження № 0000044 за ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування дізнавачем СД Нікопольського РУП ГУНП Дніпропетровської області було допитано в якості потерпілого

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що 21.04.2024 року переглядаючи оголошення з приводу пригону автомобіля на торговій площадці « ІНФОРМАЦІЯ_2 » використовуючи інтернет браузер « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_5 натрапив на оголошення з продажу автомобіля Suzuki Grand Vitara 2.0 Дизель, загальною вартістю 106800 гривень. Зв?язавшись з продавцем за номером вказаним в оголошенні НОМЕР_5 на дзвінок відповів чоловік, який в подальшому запропонував продовжити бесіду в мобільному мессенджері «WhatsApp». У вказаному мессенджері продавець спілкувався під номером телефону НОМЕР_6 . Бесіда з вказаним чоловіком почалася з того, що останній надіслав нібито свої фотографії з документами, а саме селфі з паспортом та закордонний паспорт на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після чого попросив надіслати першу транзакцію на загальну суму 20000 тисяч гривень за перевезення автомобілю надіславши у мессенджер номер картки НОМЕР_1 . Потерпілий в свою чергу перевіривши справжність наданих йому паспортних даних здійснив з особистої картки « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_7 першу транзакцію на вище вказану карту НОМЕР_1 в сумі 20000 гривень.

Через деякий час продавець в телефонному режимі повідомив

ОСОБА_5 про необхідність перевести ще 32000 гривень на вже інший номер картки НОМЕР_3 . Так, потерпілим, на вищевказаний номер картки було переведено грошові кошти в сумі 32000 гривень двома транзакціями, а саме 29000 та 3000 гривень. Далі вказаний продавець надіслав ОСОБА_5 рахунок-фактуру з вказаною сумою 64500 гривень за розмитнення автомобілю, де також було вказано номер картки на яку необхідно було перерахувати грошові кошти, а саме НОМЕР_2 . Нічого не запідозривши, ОСОБА_5 перерахував необхідну суму за розмитнення автомобілю з особистої картки на картку вказану в рахунок-фактурі НОМЕР_2 , переказ на яку було здійснено трьома платежами, а саме двома переказами по 25000 гривень, та один переказ на суму 14500 гривень.

В подальшому продавець повідомив про необхідність сплатити ще 18000 гривень нібито за номер та реєстрацію автомобілю. Потерпілий повідомив, що у нього немає такої суми та надіслав грошові кошти в сумі 15000 гривень одним переказом на наступний номер картки НОМЕР_4 . Після переказу останньої суми продавець повідомив, що зв?яжеться з ОСОБА_5 після перетину кордону. На подальші дзвінки та повідомлення не відповідав, автомобіль не пригнано, грошові кошти не повернуто.

Таким чином гр. ОСОБА_5 , зазнав матеріального збитку на загальну суму 132160 грн.

Також в якості свідка було допитано гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який повідомив, що він являється потерпілим у кримінальному провадженні № 0000024 від 16.01.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України, яке було відкрите за фактом того, що невідома особа використовуючи інтернет сайт ІНФОРМАЦІЯ_7 під приводом продажу автомобілю Audi Q7 заволоділа особистими грошовими коштами ОСОБА_6 у період з листопада 2023 року по січень 2024 року на загальну суму 18000 гривень, які ОСОБА_6 особисто перерахував на банківську картку шахрая. В подальшому вищвказана не встановлена особа на дзвінки та повідомлення не відповідала, товар отримано не було, грошові кошти не повернуто. Спілкування з вищевказаною особою здійснювалося через мобільний додаток «Viber» з контактом НОМЕР_8 , який представився мені як ОСОБА_7 . У вказаному діалозі невідома особа попрохала ОСОБА_6 надати повні анкетні дані, а також вислати йому фотографії з паспортом для підтвердження даних ОСОБА_6 .. В користуванні ОСОБА_6 має три банківські картки, а саме НОМЕР_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), НОМЕР_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), НОМЕР_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Для встановлення вказаної особи/осіб необхідно отримати доступ до документів, що містять банківську таємницю, а саме: інформацію про рух коштів по банківським карткам №НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 за період часу з 00.00 год 21.01.2024 року по 00.00 год 22.01.2024 року, фотознімки особи/осіб з банкоматів, якою були зняті грошові кошти у вказаний період часу, а також завірені належним чином копії інформації щодо особи/осіб, на яку/яких відкриті банківські картки №НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , а саме ПІБ, дата та місце народження, місце реєстрації та проживання, місце роботи, анкету щодо відкриття банківського рахунку з фотознімком особи/осіб, мобільні номери, що знаходиться в розпорядженні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Без долучення вказаних документів до матеріалів кримінального провадження неможливо буде встановити осіб, які незаконно, у період з 00.00 год. 21.01.2024 року по 00.00 год. 22.01.2024 року отримували кошти з банківського рахунку гр. ОСОБА_5 , окрім того, довести їх провину, забезпечити права потерпілого ОСОБА_5 ,на відшкодування завданих йому кримінальним правопорушенням матеріальних збитків.

В разі вилучення вказаних документів за ухвалою слідчого судді вони будуть належним чином долучені до матеріалів кримінального провадження та зможуть бути використані як докази в ході судового розгляду кримінального провадження, оскільки інформація, тимчасовий доступ якої планується отримати та вилучити, є такою, згідно ЗУ «Про банки й банківську діяльність», що містять банківську таємницю.

Особою, у володінні якої перебувають зазначенні у клопотанні речі та документи АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , тому іншим чином ніж тимчасовий доступ до речей та документів отримати вказані речі та документи неможливо.

У зв`язку з вищенаведеним, дізнавач СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і звернулась до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення слідчих дій.

Дізнавач та прокурор надали до суду заяви, в якій просять розглядати вказане клопотання без їх участі та без застосування під час розгляду аудіо-відео фіксацію.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали даного клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Слідчий суддя вважає за необхідне, також, послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні було встановлено, що дізнавач СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 вже зверталась з аналогічним клопотанням, яке ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_9 від 27.03.2024 року задоволено та надано тимчасовий доступ до документів, строк дії ухвали до 27.04.2024.

Звертаючись вдруге з аналогічним клопотанням, дізнавачем не доведено жодних правових підстав для повторного отримання доступу до інформації, яку він об`єктивно мав можливість та повинен був отримати, а також причин несвоєчасної реалізації попередньої ухвали слідчого судді, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання.

При цьому, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Слід звернути увагу, що таке безвідповідальне ставлення до виконання своїх посадових обов`язків дізнавачем СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ускладнює роботу суду.

До того ж строки досудового розслідування затягуються у зв`язку із несвоєчасною реалізацією дізнавачем ухвали слідчого судді.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, більшість позовів громадян України поданих до Європейського суду, саме через порушення ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» - порушення розумних строків.

За змістом ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахування практики Європейського суду з прав людини.

Безпідставне невиконання дізнавачем ухвали суду та повторне звернення із аналогічним клопотанням, на думку суду, є неприпустимим, що викликає негативне сприйняття і ставлення з боку інших учасників кримінального провадження, що породжує необґрунтовану тяганину, порушення конституційних прав, що в майбутньому може бути приводом для звернення до Європейських організацій і негативним наслідком для держави України.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Цьому праву кореспондує обов`язок держави в особі її відповідних органів здійснити всі належні заходи для організації розслідування так, щоб, з одного боку, встановити об`єктивну істину, а з другого боку, зробити це без зволікань у як можливо коротший строк.

Своєю бездіяльністю та безвідповідальним ставленням до виконання своїх обов`язків дізнавачем ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 підриває авторитет не тільки СД ІНФОРМАЦІЯ_10 , але і держави в цілому.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Однак, такі дії дізнавача, які полягають у нереалізації ухвал слідчого судді свідчать про те, що потреба досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не випрадовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, так як повторне (безпідставне) втручання у права і свободи осіб через недбале відношення до своїх посадових обов`язків не допустиме.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи дізнавача та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань слідчого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 22, 26, 36, 37, 39, 110, 131-132, 159-164, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2024 за №0000044 про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 ,-відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1