Справа № 344/4719/24
Провадження № 1-кс/344/2112/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , на постанову слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 11.03.2024, про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №10000026 від 24.05.2023,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , 13.03.2024 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 11.03.2024, про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №10000026 від 24.05.2023.

В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні слідчого відділення Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП України в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження № 10000026 від 24.05.2023. Потерпілою стороною у вказаному кримінальному провадженні є неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій вручена пам`ятка потерпілого. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, частими повітряними тривогами, у вересні 2023 року ОСОБА_5 , в супроводі свої мами - ОСОБА_6 та рідного брата, виїхала до родичів у Республіку Італія, де перебуває по даний час та повертатись до України не планує.

Перебуваючи в Республіці Італія неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 власноручно написала пояснення, у якому спростувала раніше дані нею покази щодо сексуального домагання з боку біологічного батька - ОСОБА_8 . Дане пояснення засобами поштового зв`язку скероване на адресу захисника. Ознайомившись зі змістом пояснення, ОСОБА_5 стало зрозуміло, що через свою дитячу необізнаність вона звинуватила ОСОБА_9 у вчиненні щодо неї тяжких злочинів, санкція статті яких передбачає довічне позбавлення волі. Також у написаному власноруч поясненні ОСОБА_5 зазначила, що хоче виправити свою помилку, просить раніше дані нею свідчення не брати до уваги, так як вони надумані. Вказане пояснення ОСОБА_5 скероване слідчому ОСОБА_3 .. Розуміючи, що внаслідок дитячої помилки до кримінальної відповідальності можуть притягнути невинну особу, захисник провів конфіденційну розмову із ОСОБА_5 стосовно того, чи готова вона підтвердити свої пояснення слідчому, прокурору, суду, на що отримав ствердну відповідь. Потерпіла заявила бажання безпосередньо надати покази слідчим органам у режимі відео конференції під час досудового слідства.

09.03.2024, з метою перевірки показів потерпілої, скероване клопотання слідчій ОСОБА_3 щодо проведення допиту неповнолітньої ОСОБА_5 в режимі відеоконфернції, із дотриманням вимог ст.ст. 232, 225-227 КПК України.

11.03.2024 слідча СВ Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 винесла постанову якою відмовила в задоволенні клопотання. Відмовляючи в задоволенні клопотання слідча зазначила, що перед допитом необхідно вручити пам`ятку про процесуальні права особи, перевірити її документи.

Вважає, що доводи зазначені в постанові про відмову в задоволенні клопотання є формальними, надуманими, оскільки пам`ятка про процесуальні права ОСОБА_5 вручена безпосередньо слідчою ОСОБА_3 ще 26.05.23. Починаючи із 26.05.23 слідча ОСОБА_3 особисто встановлювала особу ОСОБА_5 , для цього долучила до матеріалів справи свідоцтво про її народження, неодноразово із нею спілкувалась. Тому немає доцільності повторно перевіряти документи, що посвідчують вже встановлену особу.

На підставі зазначених обставин, просив суд скасувати постанову слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 11.03.2024 та зобов`язати слідчу в провадженні якої розслідується дане кримінальне провадження, провести допит потерпілої ОСОБА_5 у режимі відеоконференції.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений. Від нього на електронну адресу суду 19.03.2024 надійшло клопотання про здійснення розгляду скарги без його участі, вимоги скарги підтримав.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення даної скарги, вважає, що постанова про відмову в задоволенні клопотання обґрунтована та законна. Зазначила, що 26.05.2023 року ОСОБА_5 в процесуальному порядку визвано потерпілою та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої (згідно ст. 55 КПК України). Зокрема, потерпіла ОСОБА_5 , будучи малолітньою особою допитувалася в умовах «Зелена кімната». Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 886, не встановлено індивідуально-психологічних властивостей, які могли суттєво вливати на її поведінку, зокрема підвищеної схильності до вигадувань, навіювання. Зокрема, при проведенні діагностичного дослідження було встановлено ознаки пережитого довготривалого травмуючого досвіду, а саме розбещення. Встановлено правдивість наданих показів та визначено деталі розбещення, погроз для нерозголошення, фізичної сили для утримування дитини.

Представник органу досудового розслідування не був присутнім при дачі пояснень ОСОБА_5 , спільно із психологом (вимоги ст.ст. 95, 101, 224-227 КПК України), оскільки остання писала пояснення в Республіці Італія, тому приходить до висновку неналежності, недопустимості та недостовірності наданих пояснень, а також психологічного впливу на дитину з боку її родичів (матері ОСОБА_6 ).

Тому, при встановленні всіх фактичних даних у кримінальному провадженні, а саме пережитого довготривалого травмуючого досвіду малолітньою потерпілою ОСОБА_5 , слідча вважає, що допит в порядку ст. 232 КПК України є недоцільним. Для допиту необхідна безпосередня участь дитини, присутність законного представника, а також працівників Служби по справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та психолога.

Крім того, 11.03.2024 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершене. Відповідно до вимог ст. 290 КПК України малолітня потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_4 мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, про що останні повідомленні.

Просила суд відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши слідчу, дослідивши матеріали скарги, встановлено такі обставини.

Відповідно до положень ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При розгляді скарги слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Савіцький проти України», відповідно до п. 99 якого вбачається, що положення ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Крім того, ст. 34 вищевказаної Конвенції визначає позитивні обов`язки, що вимагають від державних органів забезпечувати всі необхідні заходи уможливлення належного та ефективного розгляду заяв.

Встановлено, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції

Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000026 від 24.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.15б, ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.05.2023 приблизно о 18 год 30 хв. в АДРЕСА_1 , особа на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив розпусні дії щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець російської федерації, Республіка Комі, с. Хальмер-Ю, житель АДРЕСА_2 , та фактично проживаючий АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, раніше не судимий,

Потерпілою стороною у вказаному кримінальному провадженні є малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій вручена пам`ятка потерпілого, та яка будучи допитана в умовах «Зелена кімната» дала покази на підозрюваного ОСОБА_8 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено у скарзі, на даний час потерпіла ОСОБА_5 , в супроводі свої мами - ОСОБА_6 , перебуває у Республіці Італія. Мати з дитиною не планують повертатися в Україну. Перебуваючи в Республіці Італія неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 власноручно написала пояснення, у якому спростувала раніше дані нею покази щодо сексуального домагання з боку біологічного батька - ОСОБА_8 .

09.03.2024, з метою перевірки показів потерпілої, Адвокатом ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , скероване клопотання слідчій ОСОБА_3 щодо проведення допиту неповнолітньої ОСОБА_5 в режимі відеоконфернції, із дотриманням вимог ст.ст. 232, 225-227 КПК України.

11.03.2024 слідча СВ Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 винесла постанову якою відмовила у задоволенні клопотання. Відмовляючи у задоволенні клопотання слідча зокрема посилалася на те, що допитувана сторона дистанційно знаходиться на території, яка перебуває не під юрисдикцією органу досудового розслідування, а відтак є необхідність вручення представнику неповнолітньої ОСОБА_5 пам`ятки про процесуальні права, перевірити їхні документи. Також необхідно при допиті дотриматися вимог ч. 1 ст. 226 КПК України, за вимогами якої допит малолітньої або неповнолітньої особи проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря. З позиції слідчої зазначене не може бути виконано дистанційно поза юрисдикцією органу досудового розслідування, що стало підставою для відмови.

З урахуванням обставин кримінального провадження, вважаю, що слідчою прийняте правильне рішення, а постанова є законною, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 232 КПК України допит осіб, впізнання осіб чи речей під час досудового розслідування можуть бути проведені у режимі відеоконференції при трансляції з іншого приміщення (дистанційне досудове розслідування) у випадках:

1) неможливості безпосередньої участі певних осіб у досудовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності досудового розслідування;

5) наявності інших підстав, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею достатніми.

Рішення про здійснення дистанційного досудового розслідування приймається слідчим, прокурором, а в разі здійснення у режимі відеоконференції допиту згідно із статтею 225 цього Кодексу - слідчим суддею з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження чи інших учасників кримінального провадження. У разі, якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного досудового розслідування, слідчий, прокурор, слідчий суддя може прийняти рішення про його здійснення лише вмотивованою постановою (ухвалою), обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Рішення про здійснення дистанційного досудового розслідування, в якому дистанційно перебуватиме підозрюваний, не може бути прийняте, якщо він проти цього заперечує (ч. 2 ст. 232 КПК України).

Якщо особа, яка братиме участь у досудовому розслідуванні дистанційно згідно з рішеннями слідчого чи прокурора, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією органу досудового розслідування, або на території міста, в якому він розташований, службова особа цього органу досудового розслідування зобов`язана вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення слідчої (розшукової) дії (ч. 5 ст. 232 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 226 КПК України допит малолітньої або неповнолітньої особи проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря. До початку допиту особам, зазначеним у частині першій цієї статті, роз`яснюється їхній обов`язок бути присутніми при допиті, а також право заперечувати проти запитань та ставити запитання.

Враховуючи особливість даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що допит малолітньої особи в режимі відеоконференції, за умови, що дитина буде знаходитися з матір`ю, а такі особи як слідчий, педагог або психолог, а за необхідності - лікар, - будуть знаходитися у іншому місці, не може бути об`єктивним, оскільки є висока вірогідність впливу матері на дитину, що можна приховати за відеоконференцією, та що можуть не побачити інші учасники допиту. Також враховуючи зміну показів та перебування допитуваної особи поза юрисдикцією органу досудового розслідування, слід погодитися з позицією слідчого щодо необхідності вручити представнику малолітньої особи пам`ятки про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу.

Також, слідчий суддя не вбачає жодних перешкоди для приїзду матері з дитиною до України для проведення вказаної слідчої дії.

З урахуванням зазначеного слідчий суддя вважає, що постанова слідчої ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про додатковий допит неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, є вмотивованою та обґрунтованою, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , на постанову слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 11.03.2024, про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №10000026 від 24.05.2023 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 20.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1