ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/785/24
УХВАЛА

"10" липня 2024 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання

ОСОБА_2 , прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000075 від 19.02.2024 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця,

освіта середня спеціальна, не одруженого, не працює, перебуває на військовому обліку, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в порядку ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ

08.05.2024 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 19.02.2024 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 21.02.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який продовжено строком до 12.07.2024 року.

У судовому засіданні прокурор Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, загиблій ОСОБА_7 .

В обґрунтування ризиків передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, і усвідомлюючи покарання може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Обвинувачений проживає в одному населеному пункті із потерпілим ОСОБА_8 , може в подальшому впливати на потерпілого та свідків, а тому просить продовжити ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, з мотивів того, що враховуючи характер вчиненого правопорушення, тяжкість можливого покарання, особу обвинуваченого, вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, оскільки кримінальний злочин спричинив загибель людини, обвинувачений не працює, проживає без реєстрації в АДРЕСА_3 протягом останніх 6-ти років, фактично зареєстрований в АДРЕСА_1 , згідно показів свідків веде аморальний спосіб життя, що дає підстави вважати, що останній усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує за дане кримінальне правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, з метою уникнути у майбутньому відповідальності.

Потерпілим ОСОБА_8 направлено заяву про слухання клопотання у його відсутність, підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив обрати йому домашній арешт за місцем проживання його матеріа в АДРЕСА_4

Захисник ОСОБА_5 згоден із клопотанням прокурора.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також, суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому та можливість впливати на потерпілого і свідків, обвинувачений може переховуватись від суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком від 7 до 15 років, і усвідомлюючи покарання може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Суд приймає до уваги, що сторона захисту обвинуваченого не заперечує обвинувачення його підзахисному за ч. 1 ст. 115 КК України і вважає доведеними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на що погодився і сам ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , з урахуванням позиції сторони захисту обвинуваченого і самого обвинуваченого, суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний дослідити вагомість всіх обставин, зазначених у ч. 1 ст. 178 КК України.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування в скоєння умисного особливо тяжкого злочину, має слабкі соціальні зв`язки, не одружений, відсутня наявність постійного місця роботи та вагомість наявних інших доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених прокурором ризиків, а саме незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, можливістю останнього переховуватися від суду та вчинення ним інших злочинів.

Вказані обставини враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і суд не вбачає будь-яких підстав для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, те що судове провадження до спливу двомісячного строку застосованого запобіжного заходу закінчити неможливо, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із взяттям під варту не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, таким чином суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів і відсутні підстави для обрання обвинуваченому домашнього арешту.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , з урахуванням ступеню тяжкості пред`явленого обвинуваченого, ставлення сторони захисту та обвинуваченого до обставин справи, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10 липня 2024 року до 07 вересня 2024 року включно.

Для утримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1