Справа № 562/780/24
У Х В А Л А

12.03.2024 року слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Здолбунів клопотання адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області із клопотанням про часткове скасування арешту на автомобіль марки «Опель Зефіра» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.09.2023 року, винесеної в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000339 від 17 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «Опель Зефіра» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та встановивлено заборону власнику транспортного засобу чи будь-якій іншій особі відчужувати та розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним транспортним засобом.

При цьому зазначає, що на даний час у рамках кримінального провадження №0000339 від 17 вересня 2023 року із арештованим транспортним засобом органом досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, у тому числі призначені та проведені необхідні експертизи, а відтак на даний час є всі підстави вважати, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, подала клопотання в якому просить розгляд справи просить проводити за її відсутності та за відсутності ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання слід задовольнити з таких підстав.

Так, згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Здолбуніського районного суду Рівненської області від 20.09.2023р., накладено арешт на автомобіль марки «Опель Зефіра» р.н. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та електровелосипед який перебував під керування ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та встановлено заборону власнику транспортного засобу та електровелосипеда чи будь-якій іншій особі відчужувати та розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним майном.

Накладаючи арешт слідчий суддя виходив з того, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх переховування, пошкодження, зникнення, знищення, пересування, передачі, відчуження, а також з метою відшкодування, завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди.

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

За положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до свідоцтва про реєстацію транспортного засобу, автомобіль марки «Опель Зефіра» р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 .

Статтею 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування або відчуження майна.

Слід зазначити, що п.5 ч.2 ст.173 КПК визначає, що слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна, серед іншого, повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, з арештованим майном проведено всі необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим слід скасувати арешт на автомобіль марки «Опель Зефіра» р.н. НОМЕР_1 у частині позбавлення права розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.09.2023 року, залишивши заборону відчуження.

Керуючись ст. 173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна задовільнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.09.2023 року, шляхом скасування заборони розпорядження, а саме: автомобілем марки «Опель Зефіра» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000339, передавши вказане майно законному володільцю ОСОБА_4 - без права відчуження.

Вилучений транспортний засіб автомобіль марки «Опель Зефіра» р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на території спецмайданчика за адресою м.Рівне, вул.Дворецька, повернути ОСОБА_4 - без плати за зберігання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя