Справа № 461/9282/23
Провадження № 1-кс/461/2218/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001161 від 31.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло погоджене прокурором клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001161 від 31.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий просить суд накласти арешт на одяг потерпілої ОСОБА_4 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .

Клопотання вмотивоване наступним. 30.10.2023 року близько 18:10 год. на автодорозі сполученням «Куровичі-Перемишляни-Рогатин», поблизу с. Мерещів, Львівського району, Львівської області, відбулася ДТП (наїзд ТЗ на двох пішоходів), за участю автомобіля марки «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди, а пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

31.10.2023 року призначено судово-медичну експертизу потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку експерта №52/2023 від 30.11.2023 року, встановлено, що смерть ОСОБА_4 настала від тупої поєднаної травми тіла у вигляді множинних переломів кісток тіла, що призвело до набряку головного мозку та до гострої крововтрати, про що свідчать дані судово-медичної експертизи її трупа. Враховуючи множинність та локалізацію даних зовнішніх та внутрішніх тілесних ушкоджень на різних ділянках та площинах тіла, чітко висловитись як розташовувалось тіло в момент первинного контакту не можливо. У крові ОСОБА_4 виявлено етанол в кількості 0,54‰.

12.03.2024 року отримано лист з ГСУ НП України про необхідність вилучення та дослідження одягу потерпілої та призначення комісійної судово-медичної та медико-криміналістичної експертизи з метою встановлення розташування тіла потерпілої ОСОБА_4 до травмуючої сили та пошкодження одягу в момент ДТП.

05.04.2024 року вилучено одяг потерпілої ОСОБА_4 з приміщення моргу КНП «Бібрська міська лікарня», а саме: світлого кольору пальто, блузку білу у чорні смужки та крапки, темного кольору спідницю, темного кольору штани, сірого кольору светр.

05.04.2024 року одяг потерпілої ОСОБА_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий у клопотанні зазначає, що оскільки на вказаному одязі наявні сліди злочину та сам одяг є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення судових експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на даний одяг. Без надання експертам одягу, останні будуть позбавлені можливості надати відповіді на поставлені питання в призначеній комісійній судово-медичній та медико-криміналістичній експертизі. Передання на зберігання одягу, власнику, чи іншим уповноваженим на те особам, створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт). Тому просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Згідно з матеріалами справи просить розглядати клопотання у його відсутності, просив клопотання задовольнити.

Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

31.10.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001161 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.10.2023 року близько 18:10 год. на автодорозі сполученням «Куровичі-Перемишляни-Рогатин», поблизу с. Мерещів, Львівського району, Львівської області, відбулася ДТП (наїзд ТЗ на двох пішоходів), за участю автомобіля марки «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди, а пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

31.10.2023 року призначено судово-медичну експертизу потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку експерта №52/2023 від 30.11.2023 року, встановлено, що смерть ОСОБА_4 настала від тупої поєднаної травми тіла у вигляді множинних переломів кісток тіла, що призвело до набряку головного мозку та до гострої крововтрати, про що свідчать дані судово-медичної експертизи її трупа. Враховуючи множинність та локалізацію даних зовнішніх та внутрішніх тілесних ушкоджень на різних ділянках та площинах тіла, чітко висловитись як розташовувалось тіло в момент первинного контакту не можливо. У крові ОСОБА_4 виявлено етанол в кількості 0,54‰.

12.03.2024 року отримано лист з ГСУ НП України про необхідність вилучення та дослідження одягу потерпілої та призначення комісійної судово-медичної та медико-криміналістичної експертизи з метою встановлення розташування тіла потерпілої ОСОБА_4 до травмуючої сили та пошкодження одягу в момент ДТП.

05.04.2024 року вилучено одяг потерпілої ОСОБА_4 з приміщення моргу КНП «Бібрська міська лікарня», а саме: світлого кольору пальто, блузку білу у чорні смужки та крапки, темного кольору спідницю, темного кольору штани, сірого кольору светр.

05.04.2024 року одяг потерпілої ОСОБА_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Підставами накладення арешту є необхідність проведення експертиз, тому необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання, погоджене прокурором, старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001161 від 31.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись, на одяг потерпілої ОСОБА_4 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , що загинула внаслідок ДТП.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1