Номер провадження 1-кп/754/447/24
Вирок

Іменем України

16 травня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження № 0000592 від 29.04.2023 р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чугуїв Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 5 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого:

- 15.02.2002 р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.1 ст. 101 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 28.01.2003 р. умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 1 день;

- 27.11.2006 р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.1 ст. 317 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробувакнням, з іспитовим строком 3 роки;

- 07.07.2011 р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки;

- 12.04.2011 р. Первомайським міським судом Харківської області за ч.1 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 05.04.2016 р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу у сумі 850 грн.;

- 11.12.2018 р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

- 25.01.2023 р. Деснянським районним судом м. Києва за ч.5 ст. 407 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

про обвинувачення зач.5 ст. 407 КК України,

за участі сторони обвинувачення - прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

сторони захисту - захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, обіймаючи посаду стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 5 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 13.02.2023 о 09 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби за адресою: АДРЕСА_2 та до 09 год. 00 хв. 26.02.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 26.02.2023 близько о 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до штабу 5 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , та заявив про себе, чим закінчив вчиняти кримінальне правопорушення.

Крім того, стрілець 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 5 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, 24.04.2023 близько 09 год. 00 хв. здійснив самовільне залишення місця служби - військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

У подальшому, о 14 год. 40 хв. 08.08.2023 солдат ОСОБА_5 був затриманий уповноваженими особами ТУ ДБР у м. Києві у порядку ст. 208 КПК України.

ОСОБА_5 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а саме, у самовільному залишенні місця служби в умовах воєнного стану військовослужбовцем.

ОСОБА_5 винним себе не визнав і показав, що 24.02.2022 р. він з"явився у військомат та був мобілізований, спочатку проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_5, а потім у ІНФОРМАЦІЯ_6, в ІНФОРМАЦІЯ_5 Його командиром був ОСОБА_9 , з яким у нього склались погані стосунки, його не відпускали у звільнення, тому він самовільно залишив військову частину, за що був засуджений до покарання з іспитовим строком. Він був кращим стрільцем роти, гарним солдатом, рахувався кулементником. Він просив, щоб його перевели в інший батальойн, але ротний ОСОБА_10 , який ставав на його бік, добився лише щоб його перевели у третій взвод, подалі від ОСОБА_11 . Там він прослужив два тижні, ніяких нарікань не мав. 14.02.2023 р. він заступив на чергування на КПП, вони розташовувались в лісі біля села Ровжи Вишгородського району Київської області. Після чергування він повернувся до блиндажу, де залишив свій автомат на ліжку, та пішов зі службовцем з позивним ОСОБА_12 ловити рибу. Приблизно через годину він повернувся до блиндажу та виявив відсутність свого автомату - АК-34 № НОМЕР_2 , про що повідомив взводному ОСОБА_13 . Через деякий час цього ж дня прибув командир першого взводу ОСОБА_14 з військовослужбовцями з позивними ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 і ОСОБА_17 , які звинуватили його у викраденні автомату, повалили на землю, зв"язали руки за спиною зтяжкою і почали бити. Потім його повезли на ІНФОРМАЦІЯ_3, де вимагали щоб він пройшов "задувку" - огляд на стан сп"яніння. Він попросив показати пломбу і сертифікат, що апарат пройшов перевірку. Його пристебнули кайданками до дерева і сказали, що він буде так стояти поки не пройде "задувку". Так він стояв годину. Потім його повезли назад до пункту дислокації. По дорозі він повідомив, що наступного дня звернеться до поліції і прокуратури, на що ОСОБА_17 сказав, що його краще вбити та закопати в лісі. В бліндажі він спав не роздягаючись, з ножем під подушкою. Вранці зайшов ОСОБА_18 та сказав, щоб він йшов з ним, що залишилось лише знайти його автомат. Він відповів, що автомат будуть шукати інші люди і залишив розпорядження. Його не було 12 днів. Він передумав звертатись до правоохоронних органів, оскільки вважав, що так йому буде гірше. Через 12 днів він повернувся та дізнався, що його батальйон вибув на нуль, залишався лише начальник штабу ОСОБА_19 . Він розповів останньому про події, що з ним сталися, просив відправити його в Ямпіль, на що той відповів, щоб не поспішав. Через два місяці начальник штабу повідомив, що він переведений в першу роту ІНФОРМАЦІЯ_6. Коли він туди прибув, з"ясувалось, що по документах він там не рахується. Через три доби він повернувся в штаб на АДРЕСА_6, начальник сказав, що він рахується в першій роті та наполягав щоб він туди їхав. Оскільки йому не було куди йти, він повтортно самовільно залишив частину. Деякий час він проживав в м. Києві, хотів самовільно перевестись, але в інших штабах його погоджувались взяти на службу лише після того як він вирішить питання із самовільним залишенням частини. Він вимушено залишив частину, оскільки після крадіжки автомату у нього здали нерви.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 р. № 8, солдата запасу ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця стрілецького відділення, НОМЕР_4, шпк - "старший солдат" (а.с. 75).

Відповідно до заяви тво.командира ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_20 , 13.02.2023 р. стрілець 3 відділення 3 взводу 5 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 самовільно залишив місце несення служби, розташоване в АДРЕСА_2 , та виїхав у невідомому напрямку. До розташування підрозділу 5 роти ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) ОСОБА_5 повернувся 26.02.2023 р. (а.с. 76).

Згідно рапорту командира 5 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_21 від 13.02.2023 р., 12.02.2023 р. приблизно о 23 год. командиром 3 св. 5 ср. лейтенантом ОСОБА_13 було виявлено солдатів ОСОБА_22 та ОСОБА_5 у стані алкогольного сп"яніння, після чого їх було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де ОСОБА_5 від освідування відмовився. 13.02.2023 р. о 9 год. при перевірці особового складу командиром 3 св. 5 ср. лейтенантом ОСОБА_13 було виявлено відсутність у розташуванні підрозділу солдата ОСОБА_5 , який самовільно залишив частину та зник у невідомому напрямку (а.с. 77).

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.02.2023 р. № 46, солдату ОСОБА_5 , стрільцю стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, який самовільно залишив частину, з 13.02.2023 р. призупинено усі види грошового забезпечення, знято з продовольчого забезпечення при ВЧ НОМЕР_1 за каталогом (коефіцієнт 1, 2) з 16.02.2023 р. (а.с. 78).

Згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.02.2023 р. № 32, призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення ВЧ 13.02.2023 р. солдатом ОСОБА_5 , стрільцем 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 (а.с. 79).

Відповідно до акту службового розслідування від 03.04.2023 р., солдата ОСОБА_5 , стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 5 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 визнано таким, що самовільно залишив частину на 14 діб (з 13.02.2023 р. по 26.02.2023 р.) без поважних причин (а.с. 80-83).

Згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.04.2023 р. № 87, солдата ОСОБА_5 , стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 5 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 визнано таким, що самовідьно залишив частину на 14 діб (з 13.02.2023 р. по 26.02.2023 р.) без поважних причин ( а.с. 84).

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2023 р. № 59, соладту ОСОБА_5 , стрільцю стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, який самовільно залишив частину і повернувся 26.02.2023 р., з 26.02.2023 р. поновлено усі види грошового забезпечення ( а.с. 84-а).

Згідно заяви командира ВЧ НОМЕР_1 полковника ОСОБА_23 , солдат ОСОБА_5 , виведений у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 , самовільно залишив місце служби з 24.04.2023 р. (а.с. 85).

Відповідно до рапорта головного сержанта 1 стрілецької роти молодшого сержанта ОСОБА_24 від 24.04.2023 р., 24.04.2023 р. приблизно о 15 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , який перебуває у розпорядженні командира частини та закріплений за 1 стрілецькою ротою, після проведення співбесіди з питань подальшого проходження служби в м. Києві на штабі батальйону за адресою АДРЕСА_4 , повідомив військовослужбовця, який перебував з ним (молодший сержант ОСОБА_25 ), що його відпустили і він прибуде до розташування роти завтра. Водночас, жодних дозволів від будь-кого не з"являтися до розташування роти після закінчення співбесіди він не отрмував. Таким чином , солдат ОСОБА_5 самовільно залишив розташування частини (а.с. 86).

Згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.04.2023 р. № 121, солдату ОСОБА_5 , що перебуває у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 , який самовільно залишив частину, з 24.04.2023 р. призупинено усі види грошового забезпечення, знято з продовольчого забезпечення при ВЧ НОМЕР_1 за каталогом (коефіцієнт 1, 2) з 26.04.2023 р. (а.с. 87).

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.04.2023 р. № 191, призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення ВЧ 24.04.2023 р. солдатом ОСОБА_5 , в розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 (а.с. 88).

Згідно акту службового розслідування, солдата ОСОБА_5 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини та закріпленого за 1 стрілецькою ротою військової частини НОМЕР_1 , визнано таким, що самовідьно залишив частину з 24.04.2023 р. без поважних причин та не повернувся (а.с. 89-92).

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 ( з основної діяльності) від 29.05.2023 р. № 140, солдата ОСОБА_5 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини та закріпленого за 1 стрілецькою ротою військової частини НОМЕР_1 , визнано таким, що самовідьно залишив частину з 24.04.2023 р. без поважних причин та не повернувся ( а.с. 93).

Свідок ОСОБА_25 показав, що проходить службу у НОМЕР_3 на посаді водія управління роти. ОСОБА_5 привезли військовослужбовці в АДРЕСА_5 , де вони базувались по хатам. Приблизно через тиждень вони на автобусі під його керуванням поїхали на розподільчій пункт в м. Київ, на Харківський масив, де їх розподіляли по батальйонам. ОСОБА_26 потрапив у ІНФОРМАЦІЯ_4. По дорозі назад ОСОБА_5 і ще один військовослужбовець попросили заїхати у штаб на АДРЕСА_4 щоб забрати речі. Коли вони під"їхали за вказаною адресою, він дав військовослужбовцям годину для вирішення власних питань, по закінченню якої вони повинні були повернутися до автобуса, але ОСОБА_5 не повернувся. На телефонний дзвінок він відповів, що його відпустив командир. Він зателефонував командиру, який сказав, що не відпускав ОСОБА_5 . В подальшому обвинуваченний на телефонні дзвінки не відповідав і вони уїхали в Чернігівську область. ОСОБА_5 не повідомляв йому, що не збирається повертатися до розпорядження військової частини, що він не закріплений за будь-якою частиною.

Свідок ОСОБА_19 показав, що проходить службу на посаді заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи ВЧ НОМЕР_1 . Приблизно 9 місяців тому обвинувачений ОСОБА_5 перебував на постійному пункті дислокації ВЧ НОМЕР_1 , де він здійснював загальне керівництво. ОСОБА_5 періодично самовільно залишав військову частину, а потім, коли закінчувались гроші, повертався. Був випадок, коли йому зателефонували з іншої частини і попросили забрати ОСОБА_5 , який самовільно прибув на позиції іншого підрозділу в районі Вишгорода. За ним направили машину та забрали його на ППД на АДРЕСА_4 . Підрозділ, в якому служив ОСОБА_5 , не хотів його брати, оскільки обвинувавчений зловживав спиртними напоями, поводив себе не так, як потрібно. ОСОБА_5 казав, що готовий їхати до бойового підрозділу щоб воювати в окопі, він доповідав про це у стройову частину, але командир підрозділу не хотів його бачити, казав, що від нього більше проблем, ніж толку. За своєю посадою він не вирішував питання переведення ОСОБА_5 з однієї роти в іншу.

Наведені докази суд вважає належними, допустимими, оскільки вони отримані відповідно до вимог КПК України. Аналіз викладених доказів поза розумним сумнівом доводить вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що місце служби він залишав вимушено, не заслуговують на увагу та розцінюються судом як бажання уникнути відповідальності за вчинений злочин виходячи з наступного.

Сам обвинувачений ОСОБА_5 фактично визнав свою вину у самовільному залишенні місця служби, пояснив, що після залишення військовї частини у лютому 2023 р. він знаходився у м. Києві, відпочивав у квартирі, яку зняв, неофіційно підробляв.

Про втрату зброї обвинувачений ніяких заяв до правоохоронних, військових органів не подавав.

В медичні установи з приводу нібито побиття командиром та іншими військовослужбовцями ОСОБА_5 не звертався

Зі скаргами на дії командира обвинувачений також не звертався.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 нічого не заважало повідомити правоохороні органи про протиправні дії відносно нього, якщо такі були.

ОСОБА_5 на момент інкримінованих діянь вже був засуджений за налогічний злочин, відповідно, був обізнаний про настання кримінальної відповідальності за самовільне залишення військовслужбовцем місця служби.

Обставин, які згідно ч.1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Як обставину, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який неодноразово судимий, в тому числі і за аналогічний злочин, характеризується негативно, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обтяжуючу покарання обставину, також суд враховує стан здоров"я обвинуваченого (наслідки захворювання у 2005 р.) і обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

В силу ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25.01.2023 р., та остаточно визначити ОСОБА_5 к відбуттю покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_5 обчислювати з 08.08.2023 р.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий -