Справа № 206/3177/24
Провадження № 1-кс/206/702/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 0000447 від 16.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що 16.06.2024 до ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 16.06.2024 приблизно о 14:10 год. у приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 21, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, відкрито заволодів майном малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив майнового збитку.

В ході здійснення відпрацювання вказаного виклику було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 16.06.2024 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та проведено його особистий обшук, під час якого виявлено та вилучено:мобільний телефон «Iphone 13», синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в зеленому чохлі з гербом України (поміщено до спец. пакету «НПУ» №CRI1151622); мобільний телефон «Iphone XS», сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , в чорному чохлі (поміщено до спец. пакету «НПУ» №CRI1151625); мобільний телефон «Iphone 6S», рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , MEI 2: НОМЕР_6 , без чохла, з тріщиною біля кнопки «HOME» (поміщено до спец. пакету «НПУ» №CRI1151621); мобільний телефон «Iphone 4», білого кольору (поміщено до спец. пакету «НПУ» №CRI1151620); павербанк «PRODA 10000 mAh», темно-синього кольору (поміщено до спец. пакету «НПУ» №CRI1151623); шкіряну сумку через плече із логотипом «POLO», чорного кольору (поміщено до спец. пакету «НПУ CУ» №PSP2118186).

В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що дані речі мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження факту вчинення злочину та можуть використовуватись, чи бути передані, знищенні або відчуженні, у зв"язку з чим виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати майно, а саме: речами, виявленими та вилученими 16.06.2024, в ході обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання слідча ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_7 не з`явилися, однак надали клопотання з проханням розглядати без їх участі та просили його задовільнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вважає що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вище викладене, а також те, що дані речі мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження факту вчинення злочину та можуть використовуватись, чи бути передані, знищенні або відчуженні, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати майно, а саме: речами, виявленими та вилученими 16.06.2024, в ході обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також вважаю, що необхідно заборонити користуватися цим майном та обмежити право розпоряджатися ним, так як не застосування заборони розпорядження та використання вищезазначеним майном може привести до його використання, передачі та/або відчуження, знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню у кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, враховую правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії», в якому звертається увага на те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Керуючись ст. ст. 131, 170, 172, 173, 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 , відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000447 від 16.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим 16.06.2024, в ході затримання та обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-мобільним телефоном «Iphone 13», синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в зеленому чохлі з гербом України (поміщено до спец. пакету «НПУ» №CRI1151622);

-мобільним телефоном «Iphone XS», сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , в чорному чохлі (поміщено до спец. пакету «НПУ» №CRI1151625);

-мобільним телефоном «Iphone 6S», рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , MEI 2: НОМЕР_6 , без чохла, з тріщиною біля кнопки «HOME» (поміщено до спец. пакету «НПУ» №CRI1151621);

-мобільним телефоном «Iphone 4», білого кольору (поміщено до спец. пакету «НПУ» №CRI1151620);

-павербанком «PRODA 10000 mAh», темно-синього кольору (поміщено до спец. пакету «НПУ» №CRI1151623);

- шкіряною сумкою через плече, з логотипом «POLO», чорного кольору (поміщено до спец. пакету «НПУ CУ» №PSP2118186).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1