Справа № 404/3965/24
Номер провадження 1-кс/404/1561/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000082, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді водія взводу зберігання та транспортування технічної батареї зберігання та транспортування ракет технічного дивізіону зенітних ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «рядовий», раніше не судимого, -

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Третього слідчого відділу

(з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 05.09.2023року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вчинив дії, кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 29.04.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, щоб мати можливість продовжити воєнну службу та допомагати хворій матері. При цьому вказав, що батько помер, матір хворіє, перенесла операційне втручання, потребує сторонньої допомоги, про що має відповідні документи.

Щодо себе вказав, що зареєстрований та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 одноособово, частки квартири належить йому, інша - брату. Розлучений, має повнолітню доньку.

Досі рахується військовослужбовцем, проте знятий з грошового забезпечення. На життя заробляє тимчасовими підробітками

Іншого нерухомого майна, крім зазначеної вище частки квартири не має, як і рухомого та накопичень. Наявність інвалідностей та хронічних захворювань заперечив. Вину визнає, кається, вказав, що запропонований слідчим розмір застави є непомірний для нього, з огляду на скрутне матеріальне становище.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При прийнятті рішення по даному клопотанню просив врахувати, що його підзахисний самостійно з`явився до правоохоронних органів, раніше не судимий, співпрацює із слідством, має бажання далі проходити військову службу, вину визнає, кається.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєвіперебуває кримінальне провадження №0000082 від 05.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, про що 29.04.2024 року йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри підтверджується - повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення №1606 від 01.09.2023; матеріалами службового розслідування від 22.06.2023 за фактом нез`явлення вчасно з відпустки на службу без поважних причин, вчиненому військовослужбовцем ОСОБА_4 в умовах воєнного стану;наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 109/ДСК від 11.04.2022 про призначення ОСОБА_4 на посаду; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зафіксованих у протоколах їх допитів від 29.04.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Згідно з ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі від п`яти до десяти років.

Так, ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Відповідно до ст. ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, розлучений, має дорослу доньку, проте раніше не судимий, має вік 50 років, має постійне місце проживання та реєстрації, за його неспростованих доводів має у власності частки квартири в якій проживає, опікується матір`ю похилого віку, яка перенесла операційне втручання, відтак має міцні соціальні зв`язки.

Однак, наявність сталих соціальних зв`язків не стала стримуючим фактором від вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Все вище визначене, дає підстави вважати на даному етапі досудового слідства, що підозрюваний є особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінуємого злочину.

Таким чином, вище перелічені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 враховуючи, що санкція інкримінованої статті передбачає позбавлення волі строком від п`яти до десяти роківпозбавлення волі, то у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, уникаючи відповідальності може покинути місце свого проживання.

Окрім того, ході досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 враховуючи обставини інкримінованого злочину, а саме те що він є військовослужбовцем, певний час перебував разом із іншими військовослужбовцями в одному місці, об`єднаний із останніми єдиним побутом, а тому має можливість вплинути на інших учасників кримінального провадження з використанням дружніх зв`язків, показання яких можуть зашкодити проведенню об`єктивного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження.

Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, шляхом застосування до останніх методів прохання, залякування, методів фізичного та морального впливу.

Також, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме продовжити ухилення від служби без поважних причин в умовах воєнного стану, та переховуватись від органів слідства та суду.

Враховуючи наведене, а також дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, у слідчого судді не має сумнівів відносно ризиків того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) мають надзвичайно високий ступінь. Наявність у підозрюваного місця реєстрації та проживання, у даному випадку є незначними обставинами в порівнянні з наведеними вище і такими, що не можуть вплинути на висновки слідчого судді.

Особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, та будь-які позитивні відомості, які б вказували на належну поведінку підозрюваного, не зменшують зазначених вище ризиків. Крім того, це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості інкримінованого злочину та його наслідкам.

Також, слідчий суддя при прийнятті рішення по даному клопотанню вважає за необхідне зазначити наступне.

Ч. 8 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені уст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Приймаючи рішення по даному клопотанню слідчий суддя приймає до уваги рекомендації ВССУ, не зважаючи на те, що судова реформа 2016 року передбачила ліквідацію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у зв`язку з утворенням нового Верховного Суду, так як позиція висловлена у вказаному Листі і наразі залишається актуальною, такою, що відповідає законодавчому сьогоденню.

Таким чином норма, яка безальтернативно визначає обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за підозру у вчиненні злочину визначеного ст. 407 КК України, не відповідає вимогам ЄСПЛ та наразі Другий сенат Конституційного Суду України на відкритій частині пленарного засідання у формі письмового провадження розглянув справу щодо відповідності Конституції України частини шостої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України. Наразі рішення з цього приводу не прийнято.

Однак, зважаючи на особу підозрюваного, обставини за яких ним було вчинено кримінальне правопорушення, а саме те, що він достовірно знаючи, що в разі не з`явлення його на військову службу відносно нього буде внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, вчинив злочин, відтак слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, є найбільш доцільним і обґрунтованим забезпечення кримінального провадження, оскільки інші запобіжні виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, будуть не дієвими для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, навіть у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Особиста порука не може бути застосована в силу того, що стороні обвинувачення на відомі відомості про осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, а також гарантувати не вчинення підозрюваним дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Про вказані обставини свідчать і відсутність звернень вищевказаних осіб, до органу досудового розслідування та прокурора, поданих після безпосереднього затримання підозрюваного.

Так, необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повністю збігається із правовою позицією Європейського суду з прав людини, зокрема викладених у наступних рішеннях, зокрема «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, у якому Суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес превалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою; «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 у якому, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою; «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 209 КПК України, моментом фактичного затримання ОСОБА_4 буде вважатись час проголошення цієї ухвали, тобто з 11 години 15 хвилин, 01.05.2024 року.

Згідно до положення ч. 5 ст. 182, ч. ч. 3-4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , його особу, матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 90 840 гривень, що відповідає 30 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки визначені цією нормою права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали та тримання під вартою ОСОБА_4 , визначити до 10-00 год. 27.06.2024 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 90 840 гривень, яка може бути внесена: рахунок отримувача №UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу:застава за ОСОБА_4 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 до 27.06.2024 року виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному проваджені або будь-якою особою визначеною слідчим, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту у залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1