ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/175/24 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001075 від 02 травня 2024 року, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, не депутата, не адвоката, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок ) гривень.

Встановлено строк дії ухвали до 10 липня 2024 року включно.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчими СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №400001075 від 02 травня 2024 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2024 близько 10:21 год у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні магазину« ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 ,де підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_9 ,повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел,спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , перебуваючи 11.04.2024 близько 10:21 год у приміщенні магазину« ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів,з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій,таємно,шляхом вільного доступу взяв із торгових полиць належних ФОП ОСОБА_9 ніж кухонний багатофункціональний 12в167164/KF3011LG5F, вартістю 179,90 грн в кількості 1шт.,шоколад молочний торговельної марки«Millennium» Gold з цілим мигдалем, масою нетто 100г, вартістю 68,29грн за одиницю товару, в кількості 2шт, шоколад молочний торгівельної марки«Millennium»Gold з цілим лісовим горіхом, масою нетто 100г, вартістю 66,16грн за одиницю товару, в кількості 3шт.,які заховав у рюкзак синього кольору. Надалі, ОСОБА_7 11.04.2024 близько 10:22 год, не маючи наміру оплачувати наявний у нього товар, покинув приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 ,таким чином маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_7 спричинив ФОП ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 514,96 грн.

Окрім цього, 17.04.2024 близько 12:05 год у ОСОБА_7 , який перебуваючи у приміщенні магазину « Аврора », що по вул. Київська, буд. 11А у м. Тернополі , де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Вигідна Покупка», виник повторний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , перебуваючи 17.04.2024 у приміщенні магазину « Аврора », що по вул. Київська, 11А , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу близько 12:04 год. взяв із торгових полиць належних ТОВ «Вигідна Покупна» каву смажену мелену «Oro crema» торговельної марки «Konigs»,масою нетто 500г вартістю 150 грн за одиницю товару, в кількості 2шт., газ для заправки запальничок торговельної марки «Burn gas», об`ємом 300 мл, вартістю 73 грн., за одиницю товару, в кількості 2шт, шоколад молочний торговельної марки «Nesquik» з начинкою з молоком, масою нетто 100г, вартістю 55,99 за одиницю товару, в кількості 8шт., які в подальшому заховав у рюкзак синього кольору та кишеню куртки. Надалі, ОСОБА_7 17.04.2024 близько 12:05 год, не маючи наміру оплачувати наявний у нього товар, покину приміщення магазину « Аврора », що по вул. Київська, 11-А , таким чином маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_7 спричинив ТОВ «Вигідна Покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 893, 92 грн.

15.05.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважає надто суворим, та просить обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав подану за апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 ; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження та клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає його особі, характеру та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені у клопотанні слідчого обставини, які підтверджуються доданими до нього документами, що були предметом дослідження суду, з достатньою повнотою свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 .

Також місцевий суд дійшов правильного висновку, що застосування на даній стадії більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, так як вони не зможуть запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, зокрема ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним.

Кожен з цих ризиків слідчим суддею належним чином досліджено та відповідно аргументовано у судовому рішенні.

На думку колегії суддів, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, а також всі обставини справи, з якими закон пов`язує вирішення такого питання.

Задовольняючи вказане клопотання слідчого, слідчий суддя, встановивши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, врахувавши вагомість наданих доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 злочинів, особу підозрюваного, відносно якого до Тернопільського міськрайонного суду скеровано п`ять обвинувальних актів у кримінальних провадження про його обвинувачення у вчиненні умисних корисливих злочинів, дійшов обґрунтованого висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд враховує, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Також колегія суддів приймає до уваги, що згідно практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тому, мотиви наведені в ухвалі слідчого судді щодо тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, як одну з підстав обрання запобіжного заходу, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, також дійшов обґрунтованого висновку щодо можливості визначення підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави в сумі 242 240 грн., яка достатньою мірою, у разі внесення застави, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді