21.05.2024 Справа № 756/6296/24
Унікальний № 756/6296/24
Провадження № 1-кп/756/1268/24
УХВАЛА

Іменем України

17 травня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

провівши підготовче засідання у кримінальному провадженні № 000899 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2024 року до Оболонського районного суду міста Києва в порядку ст. 291 КПК України надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, для розгляду.

Потерпіла в судовому засіданні проти призначення справи до судового розгляду заперечень не висловила та заявила клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку про наявність підстав для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні та просила відмовити у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення через те, що кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством та його не можливо закрити як приватне обвинувачення.

Обвинувачений просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду, заперечень проти закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення потерпілою не висловив та щодо клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу - не заперечував.

Захисник проти призначення справи не заперечив. З приводу заявленого потерпілою клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення погоджується, що дійсно були внесені зміни до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України й в даному випадку не можливо застосувати цю норму.

В частині клопотання потерпілої про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, суд зазначає, що згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України - кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством не дає підстав закрити кримінальне провадження, оскільки в матеріалах справи містяться відомості про те, що обвинувачений з потерпілою є родичами, з цих законних підстав відсутня можливість закриття даного провадження.

Перешкоди для призначення судового розгляду вказаного кримінального провадження відсутні, так як справа підсудна цьому суду, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК, або повернення обвинувального акту прокурору, немає.

Крім того, під час підготовчого засідання прокурор звернулась з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що на думку сторони обвинувачення подальше застосування до ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, у зв`язку з перекваліфікацією кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 ККУ на ч. 1 ст. 122 ККУ, що є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора про зміну раніше йому обраного запобіжного заходу.

Захисник заперечив проти клопотання прокурора та негайно просив звільнити обвинуваченого з під варти, оскільки зі змісту клопотання прокурора вбачається в прохальній частині застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, що фактично неможливо, тому що вже розпочався судовий розгляд справи та дана кваліфікація відноситься до нетяжкого злочину, а також особа раніше не судима, з цих підстав просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В частині клопотання прокурора, суд зазначає, що доводи сторони захисту стосовно клопотання сторони обвинувачення про зміну запобіжного заходу в прохальній частині вважає технічною помилкою, оскільки ці ж обставини підтвердила прокурор в судовому засіданні.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Злочин в якому обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорії нетяжких.

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи фактичні обставини справи приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувати недоцільно та вважає за можливе змінити на інший, альтернативний запобіжний захід - домашній арешт, який забезпечить виконання обов`язків обвинуваченим, належну процесуальну поведінку, підстави та ризики, на підставі яких обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на даний час зменшилися.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Водночас, суд відхиляє доводи захисника про застосування до обвинуваченого особистого зобов`язання, оскільки на цьому етапі воно не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам у цьому кримінальному провадженні.

Виходячи з положень ст.ст. 176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби строком на 2 місяці.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 194, 205, 314, 315, 331, 376 ч.2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Зміни ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби з 22.00 год. до 07.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- не покидати у нічний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня місце свого зареєстрованого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

- здати прокурору на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності);

- не виїжджати за межі міста Києва без дозволу суду;

ОСОБА_3 звільнити з-під варти в залі суду та зобов`язати негайно прибути до місця проживання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Оболонського УП ГУ НП в місті Києві.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали 2 місяця, тобто до 17.07.2024 року включно.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у відкритому судовому засіданні о 12 год. 30 хв. 20 травня 2024 року в залі судових засідань Оболонського районного суду міста Києва.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала оголошена 21.05.2024 р.

Суддя ОСОБА_1