Справа № 359/938/24
Провадження № 1-кп/359/360/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0001982, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестове Близнюківського району Харківської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 05.06.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці,

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Старе Бориспільського району Київської області, громадянина України, українця, , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , який має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а також ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Так, на початку серпня 2023 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 перебували у селі Старе Київської області, де у останніх виник кримінальний протиправний намір на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_8 .

На виконання спільного кримінального протиправного наміру 09.08.2023 приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб прибули на автомобілі «Volksvagen Golf» сірого кольору, до будинку АДРЕСА_2 .

Далі, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 діючи з корисливих мотивів, реалізуючи спільний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію домоволодіння ОСОБА_11 , де пошкодивши замок вхідних дверей господарського приміщення проникли до нього.

Перебуваючи у господарському приміщенні ОСОБА_6 та ОСОБА_10 продовжуючи свої злочинні дії взяли каністру із бензином об`ємом 20 літрів вартістю 969,80 гривень, електрогенератор 220 вольт 3 кв. вартістю 6754,50 гривень, електрозварювальний прилад вартістю 5831,68 гривень, телевізор марки ВВК вартістю 1941,67 гривень, смарт приставку ТБ MAQ-4 вартістю 573,75 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 віднесли та завантажили викрадене майно до багажного відділення автомобіля «Volksvagen Golf» сірого кольору, який знаходився біля двору ОСОБА_13 , після чого покинули місце вчинення злочину та в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_10 спричинили потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 16071,40 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинувачених, надані ними в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинувачених та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_9 інкримінованого їм злочину, крім допиту обвинувачених, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, часу скоєння злочину, мети вчиненого злочину, ознаки повторності та групи осіб, наявності умислу на вчинення злочину, викрадених товарів та вартості викраденого, тощо).

В судовому засіданні, з цього приводу, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , кожен окремо, свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнали повністю, розкаялися у скоєному та зазначили, що зрозуміли значення вчиненого ними, та висловили намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України, надати їм можливість виправитись.

З приводу викраденого майна обвинувачені зазначили, що частину майна повернули потерпілому, а саме: телевізор та смарт приставку. Бензином розпорядились на власний розсуд, а решта викраденого майна зникла з того місця, де вони його залишили. В той же час, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що в рахунок відшкодування завданої крадіжкою матеріальної шкоди, відшкодував потерпілому 12000 грн.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, обвинувачені повідомили, що дійсно 09.08.2023 приблизно о 16 годині 00 хвилин, вони діючи за попередньою змовою прибули на автомобілі «Volksvagen Golf» сірого кольору, до будинку АДРЕСА_2 . Переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію домоволодіння ОСОБА_11 , де пошкодивши замок вхідних дверей господарського приміщення проникли до нього. Перебуваючи у господарському приміщенні вони взяли каністру із бензином об`ємом 20 літрів, електрогенератор, електрозварювальний прилад, телевізор, смарт приставку ТБ MAQ-4, що належали потерпілому. В подальшому викрадене майно вони віднесли та завантажили до багажного відділення автомобіля «Volksvagen Golf» сірого кольору, який знаходився біля двору ОСОБА_13 , після чого покинули місце вчинення злочину та в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У цьому зв`язку у суду не виникло сумніву в істинності та правдивості показів обвинувачених, а тому суд має можливість прийняти рішення про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_15 у вчиненні даного кримінального правопорушення з урахуванням показів останніх.

Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про осіб обвинувачених, речові докази у кримінальному провадженні та процесуальні витрати.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

Зміни обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

З урахуванням наведеного, показів обвинувачених, суд вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вчинили злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності за указаним кримінальним законом.

Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті. Доказів зворотному в суді не здобуто.

З цього приводу у суду відсутні сумніви щодо засудження обвинувачених за указаною нормою кримінального закону в межах відповідної санкції статті, зважаючи на те, що кваліфікація дій обвинувачених за ч. 4 ст. 185 КК України є вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, обставини вчинення, дані про особу обвинувачених й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 та ОСОБА_16 відповідного покарання, яке, на думку суду, відповідає КК України, а також меті покарання осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Так, санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому вчинений обвинуваченими злочин, згідно ст. 12 КК України, є тяжким.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання та реєстрації не перебуває, має постійне місце проживання, не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем. Останній, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, знову вчинив новий злочин, який за законом віднесено до категорії тяжких злочинів.

З огляду на ці обставини, суд вважає, що ОСОБА_6 фактично не виявляє реального адекватного критичного ставлення до власної протиправної поведінки, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, не бажання змінити своє ставлення до особистого життя та підвищену суспільну небезпеку.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Таким чином, із урахуванням обставин вчинення злочину, тяжкості та суспільної небезпеки, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини обвинуваченого, мотивації кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку останнього під час вчинення кримінального правопорушення, та характеризують поведінку після його вчинення, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, визначений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання та реєстрації не перебуває, має постійне місце проживання, не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем. Відповідно довідки Громадської спілки «Міжнародна Антинаркотична Асоціація» від 19.09.2023 року ОСОБА_4 проходив у них стаціонарний курс психо-соціальної реабілітації. ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, однак, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.

Окрім того, в матеріалах справи наявна розписка потерпілого ОСОБА_8 де останній зазначив про те, що отримав від обвинуваченого ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 12000 грн. в рахунок відшкодування завданої крадіжкою матеріальної шкоди, у зв`язку з чим в цій частині претензій до останнього не має.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Отже, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, характеризуючи його дані, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини свідчать про можливість призначення ОСОБА_4 покарання з іспитовим строком, оскільки на думку суду, перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади.

Зазначене у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про доцільність застосування до ОСОБА_4 положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати вимогам закону та особі винного.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючі його відповідальність обставини, а також відношення до скоєного, висловленого в ході судового розгляду.

Заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов під час розгляду кримінального провадження було залишено без розгляду, як такий, що не відповідає вимогам ст. 128 КПК України у зв`язку з необґрунтованістю. В той же час, за потерпілими залишається беззаперечне право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, після набрання вироком законної сили, у спосіб, визначених ЦПК України, шляхом звернення до суду з відповідною цивільною позовною заявою за межами кримінального провадження.

Процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 1195 грн. 00 коп. і підлягають стягненню з обвинувачених в солідарному порядку.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

У даному кримінальному провадженні строк дії запобіжного заходу, який обирався ОСОБА_6 закінчися, підстав для його обрання судом не встановлено, оскільки ОСОБА_6 перебуває під вартою в межах іншого кримінального провадження відповідно до ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.11.2023 року, термін якого продовжувався. В строк відбування покарання підлягає врахуванню термін попереднього ув`язнення в порядку ст. 539 КПК України та ч.5 ст. 72 КК України.

На підставі вкладеного та керуючись ст. 100, 127-129, 318, 322, 327, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 65-66, 72, 75-77, ч. 4 ст. 185 КК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання. В строк відбування покарання підлягає врахуванню термін попереднього ув`язнення в порядку ст. 539 КПК України та ч. 5 ст. 72 КК України.

ОСОБА_6 тимчасово залишити утримувати в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком суду законної сили.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 , на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконати заходи передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) - на користь Держави України (рахунок отримувача: НОМЕР_3 ; отримувач коштів: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; код отримувача (код за ЄДРПОУ): НОМЕР_4 ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 24060300, кримінальне провадження №0001982, справа №359/938/24), - 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Запроваджений на підставі ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2023 року (справа №359/7911/23) арешт на металеву каністру зеленого кольору об`ємом 20 літрів та телевізор сірого кольору марки «ВВК» модель LD1912K - після набрання ухвалою суду законної сили скасувати.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази: металеву каністру зеленого кольору об`ємом 20 літрів, телевізор сірого кольору марки «ВВК» модель LD1912K, мобільний телефон Redmi 10C в корпусі синього кольору з сім картою оператора НОМЕР_5 - повернути та залишити в користуванні власника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, їх захисникам, потерпілим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1