Справа638/5421/24
Провадження № 1-кп/638/1383/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000139 від 18 лютого 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.02.2024 приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон та світову мережу "Інтернет", діючи умисно та всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), замовив у невстановленої в ході досудового розслідування особи, через додаток «Telеgram» особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP.

Після чого, 16.02.2024 у невстановлену досудовим розслідуванням час ОСОБА_3 , отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи, на додаток «Telеgram» повідомлення з реквізитами та координатами замовлення.

17.02.2024, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 прибувши на вказане в повідомленні місце, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , забрав особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, тим самим придбав та почав зберігати для особистого вживання без мети збуту.

Далі, 17.02.2024, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , пересуваючись на транспортному засобі у якості пасажиру по АДРЕСА_2 , був зупинений співробітниками поліції згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію України», та під час спілкування поліцейського з водієм, пасажир ОСОБА_3 почав помітно нервувати та через вікно своєї пасажирської двері викинув зі своєї кишені 2 згортки у жовтій ізоленті, які він нещодавно забрав у вигляді закладки по АДРЕСА_2 .

17.02.2024 під час проведення огляду місця події у період часу з 12 год. 40 хв. до 13 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , при понятих та ОСОБА_3 біля пасажирської двері автівки з тієї сторони де сидів ОСОБА_3 на землі було вилучено 2 згортки у ізоленті жовтого кольору, при відкритті яких всередині знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/121-24/5127-НЗПРАП від 29.02.2024 за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», є, особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, маса якої в перерахунку на масу речовини, становить: 0,3223 грам та 0,3528 грам, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми умисними та протиправними діями, вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

В матеріалах справи міститься заява обвинуваченого ОСОБА_3 з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та його заяву, в якій він вказав, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням відсутності заяв та клопотання від інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , в ході досудового розслідування, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, відсутність обставини, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеженням волі на строк в межах санкції статті.

На підставі статті 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок витрат на залучення експерта за проведення експертизи.

Речові докази: -один сейф-пакет «Експертної служби МВС №0871074» з пояснювальним написом «Висновок експерта №СЕ-19/121-24/5127-НЗПРАП від 29.02.2024», у якому знаходиться психотропна речовина pvp- 0,3223 г.; 0,3528 г., визнаний речовим доказом відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 04 березня 2024 року знищити;

- мобільний телефон Redmi Note 11, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , блакитного кольору, у червоному-чорному чохлі, визнаний речовим доказом відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 18 лютого 2024- повернути законному володільцеві;

- DVD-R диск, на якому міститься 3 відеофайли з фіксацією подій від 17.02.2024, визнаний речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 23 лютого 2024 року- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1