Справа № 497/2635/22
Провадження № 1-кп/497/16/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2024 р. Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Болград клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування (обрання) запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України у кримінальному провадженні, яке внесене 03.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476, по обвинуваченню

ОСОБА_4 (зміна прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » відбулася 26.01.2022 року, що підтверджується актовим записом про зміну імені №2, зробленого Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград, Болградського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, болгарина за національністю, раніше судимого за вироком Болградського районного суду Одеської області від 05.05.2022 року за ч.ч.1,2,3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України.

Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

06.09.2022 року приблизно о 15:00 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у житловій кімнаті домоволодіння АДРЕСА_2 , куди його запросив його власник ОСОБА_8 , де дізнався про наявність в кишені брюк ОСОБА_8 грошей.

За цих обставин, ОСОБА_7 , діючи повторно, в умовах воєнного стану з умислом, направленим на таємне викрадення вказаних грошей, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_8 тимчасово втратив контроль за зазначеними грошима, таємно викрав вищевказані гроші, вийняв їх з вказаної кишені та поклав їх до кишені своїх брюк.

Після цього, ОСОБА_7 разом з викраденими грошима покинув місце події, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4250 гривень.

Не зупиняючись на вчиненому, 22.09.2022 року приблизно о 09:00 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , перебував у житловій кімнаті домоволодіння АДРЕСА_3 , куди його запросив власник вказаного домоволодіння ОСОБА_9 .

За цих обставин, ОСОБА_7 , діючи повторно в умовах воєнного стану з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_9 тимчасово залишив місцем мешкання, таємно викрав з зазначеної кімнати електричну міні піч виробництва «Orbegozo» моделі «HO800A» вартістю 600,00 гривень.

Після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном покинув місце події, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 600,00 гривень.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

В судові засідання, які призначалися на 23.02.2023 року, 06.03.2023 року та 04.04.2023 року, ОСОБА_7 не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, після внесення застави на депозитний рахунок та звільнення під варти, жодного разу до суду не з`явився. В судовому засіданні від 23.02.2023 року та 06.03.2023 року було вирішене питання щодо примусового приводу обвинуваченого ОСОБА_4 в наступні судові засідання.

Згідно з рапортами ДОП Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , та ст.о/у СКП Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , ОСОБА_7 за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , відсутній, сусіді його довгий час не бачили, встановити місцезнаходження та здійснити привід обвинуваченого не представилося можливим.

В подальшому ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 04.04.2023 року ОСОБА_4 оголошено в розшук, надано дозвіл на його затримання з метою приводу до Болградського районного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі зазначеної ухвали суду, згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», Болградським РВП ГУНП в Одеській області обвинувачений ОСОБА_4 оголошений в розшук та відносно нього заведено оперативно-розшукову справу «Розшук».

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 19.10.2023 року повторно надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу до Болградського районного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно інформації, наданої відділом міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Одеській області від 19.01.2024 року № 50/87, за повідомленням компетентних органів Республіки Молдова громадянин Chyvha f/n Oleksandr s/ ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пункт пропуску міжнародний аеропорт Кишенів 06.02.2023 року рейсом Chisinau-Frankfurt вилетів до Німеччини.

07.02.2024 року постановою прокурора на підставі ст.281 КПК України обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук, оскільки останній перебуває за межами України, тому є достатні підстави вважати, що він умисно переховується від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене, враховуючи тяжкість інкримінованих злочинів ОСОБА_7 , а також переховування від суду є доцільним у застосуванні відносно нього саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор клопотання підтримав, вважав, що обвинувачення ОСОБА_7 є обґрунтованим та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Стверджував, що тривалий час встановити місце знаходження цієї особи не представляється можливим, та ОСОБА_7 перебуває у міжнародному розшуку, а тому є всі підстави обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи прокурора, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання особи винуватою у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у обвинуваченого родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію обвинуваченого, його майновий стан; наявність судимостей.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у даному кримінальному провадження здійснюється судовий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_7 був доставлений під вартою в судове засідання, призначене на 31.01.2023 року, що підтверджується журналом та технічним записом судового засідання, яке було відкладене на 23.02.2023 року.

01.02.2023 року обвинувачений ОСОБА_7 був звільнений з місця тримання під вартою у зв`язку з внесенням розміру застави згідно ухвали суду від 05.01.2023 року.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 був повідомлений про наступне судове засідання, призначене на 23.02.2023 року, однак до суду не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Про місце та час проведення даного судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 був повідомлений належним чином, але до суду не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

В судовому засіданні 23.02.2023 року було вирішене питання щодо примусового приводу обвинуваченого ОСОБА_7 в наступне судове засідання, яке було призначене на 06.03.2023 року.

Відповідно до рапорту ДОП Болградського РВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_7 за адресою свого мешкання відсутній, його місцезнаходження невідомо, тому привід залишено без виконання.

06.03.2023 року знову було вирішено питання щодо приводу ОСОБА_13 , але привід знову не було виконано через його відсутність за місце проживання.

Ухвалами Болградського районного суду Одеської області від 04.04.2023 року та 19.10.2023 року ОСОБА_7 оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до Болградського районного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі зазначених ухвал суду, згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», Болградським РВП ГУНП в Одеській області обвинувачений ОСОБА_7 оголошений в розшук та відносно нього заведено оперативно-розшукову справу «Розшук».

Так, згідно інформації, наданої відділом міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Одеській області від 19.01.2024 року № 50/87, за повідомленням компетентних органів Республіки Молдова громадянин Chyvha f/n Oleksandr s/ ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пункт пропуску міжнародний аеропорт Кишенів 06.02.2023 року рейсом Chisinau-Frankfurt вилетів до Німеччини.

Постановою прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 07.02.2024 року обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук, оскільки останній перебуває за межами України, тому є достатні підстави вважати, що він умисно переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, на час звернення прокурора з цим клопотанням, місце знаходження ОСОБА_7 не відомо.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраним на даний час матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000476 від 03.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України за якими складено обвинувальний акт, який переданий до суду та знаходиться на стадії судового розгляду, на вимогу ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, що передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, що також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини (К.-F. Проти Німеччини, від 27.11.1997 року, параграф 57).

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, суд має пересвідчитися у забезпеченні виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченої, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Суд вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 названих кримінальних правопорушень, перебування його у міжнародному розшуку та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 суд керується положеннями ст. 178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких злочинів, та усвідомлення обвинуваченим в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, те що він знаходився на час вчинення ціх злочинів у період випробувального терміну за іншим вироком, спонукало сховатись від суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином.

- фактичне переховування від суду, оскільки ОСОБА_7 будучи достеменно обізнаним про наявність кримінального провадження відносно нього та будучи в судовому засіданні повідомленим про наступне судове засідання, ухилився від явки до суду та наразі перебуває у міжнародному розшуку.

Так, згідно ч.6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено постановою прокурора Болградської окружної прокуратури від 07.02.2024 року, якою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у міжнародний розшук.

Винесення прокурором постанови про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до клопотання прокурора були надані належні та допустимі докази оголошення ОСОБА_7 в міжнародний розшук.

Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч.2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК України), який набрав чинності 20.11.2012 року та яким визначено порядок кримінального провадження на території України.

Окрім того, зазначений КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міжнародного) має бути винесена окрема постанова слідчого або прокурора (ст. 281 КПК України). Фактично дата винесення слідчим, прокурором постанови про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук і є початком перебування особи в міжнародному розшуку.

Крім того, суд перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити інший злочин, встановив, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення.

Так, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, та який оголошений у міжнародний розшук, а тому з урахуванням ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, ч. 6 ст. 193 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При судовому розгляді клопотання про обрання (застосування) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Надані із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріали, а також матеріали, які містяться у кримінальному провадженні, яке розглядається судом (підтвердження щодо повідомлення обвинуваченої про дати розгляду справи, тощо), доводять наявність правових підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби судового розгляду виправдовують таке втручання у права та інтереси обвинуваченого з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, враховуючи наявність належних і достатніх доказів про перебування обвинуваченого у міжнародному розшуку, а також наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) та актуальних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування (обрання) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , якому під час підготовчого судового засідання було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 53 689,00 грн. Обвинувачений на даний час перебуває на альтернативному запобіжному заході - заставі, яка не забезпечила виконання ним його процесуальних обов`зків.

Положеннями ч.6 ст. 193 КПК України визначено єдиний випадок, коли можливо обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої особи у її відсутність.

Вказаною нормою не визначено строк дії ухвали та строк, на який суд має обрати запобіжний захід такій особі, лише врегульовано вимоги щодо доставки затриманої особи на підставі такої ухвали до суду.

А відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення строку дії запобіжного заходу відносно особи, яка перебуває у розшуку.

Разом з цим, ВС дійшов висновку, що чіткого розмежування між поняттями «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу», яке би мало різні процесуальні наслідки, кримінальний процесуальний закон не містить (постанова від 13.12.2018 у справі№ 483/1186/16-к). ВС зазначив, що, виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 184, 196 КПК України терміни «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу» використовуються як синонімічні (тотожні за своїм правовим значенням).

З огляду на зазначене, суд звертає увагу, що обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним поняттю застосування такого, тому після затримання ОСОБА_7 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде повторно розглядатися судом у встановленому законом порядку, а також розглядатися питання про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно зі ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду…, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку... Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 335, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 03.10.2022 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, оголошеного у міжнародний розшук на підставі постанови прокурора від 07.02.2024 року - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зобов`язати компетентних службових осіб після затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до суду для розгляду питання за участю ОСОБА_4 про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зупинити судове провадження до розшуку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня винесення рішення.

Суддя ОСОБА_1