Справа № 307/1733/24
Провадження № 1-кс/307/292/24
УХВАЛА
30 квітня 2024 року м.Тячів
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 17.04.2024, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , на вантажному автомобілі марки Урал - 4320, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , із причепом модель ТМЗ-804, перевозив круглі лісоматеріали породи "Ялина", на частині яких були відсутні бирки, згідно ТТН серія ЮІА 540907 від 17.04.2024, відомості про вантаж всього відпущено 10 шт., 6,7240 м3 та ТТН серія ЮІА 540906 від 17.04.2024, відомості про вантаж, всього відпущено 38 шт., 21,0770м3. Даний вантажний автомобіль із лісоматеріалами вилучено та передано на відповідне зберігання на території Тарасівського лісництва 2, за адресою АДРЕСА_2 .
Зазначає, що оглядом місця події встановлено, що загальна кількість круглого лісоматеріалу ділових сортів породи «Ялина» становить 48 шт. масою 27,8010 м. куб. Водночас тільки на 20 шт. наявні маркувальні бирки, що свідчать про легальність походження деревини. Доказів, які б свідчили про легальність походження решти лісоматеріалу в кількості 28 шт. здобути органом досудового розслідування на даний момент не вдалось.
За результатами проведення даного огляду вантажний автомобіль марки «Урал» моделі «4320» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з причепом марки «ТМЗ» моделі «804» з державним номерним знаком НОМЕР_2 ЗА та завантаженим круглим лісоматеріалом ділових сортів породи «Ялина» в кількості 48 шт. масою 27,8010 м. куб. були передані на зберігання до філії «Мокрянське ЛМГ» за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно товаро-транспортної накладної вантажоотримувачем зазначеної деревини являється ФОП ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_3 .
Слідчий зазначає, що з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого під час огляду місця події 17.04.2024 майна та просить задовольнити клопотання і постановити ухвалу про накладення арешту:
- круглого лісоматеріалу ділових сортів породи «Ялина» в кількості 48 шт. масою 27,8010 куб.м, що перебуває у власності ФОП ОСОБА_4 .
- вантажного автомобіля марки «Урал» моделі «4320» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 та який перебуває у володінні та користуванні ФОП ОСОБА_4 .
- причепа марки «ТМЗ» моделі «804» з д.н.з. НОМЕР_3 , що перебуває у власності АС «Закарпатліс», який перебуває у володінні та користуванні ФОП ОСОБА_4 .
Слідчий в судовому засіданні пояснив, що проведеним повторно детальним оглядом вилученої деревини, підтверджено легальність походження такої, що підтверджується повторно проведеним протоколом огляду предметів від 19.04.2024. Додав, що під час огляду було співставлено розміри кожного стовбура деревини та номерів закріплених на них чипів, з розмірами та номерами чипів зазначених у вилучених товаротранспортних накладних. У такий спосіб було встановлено повну відповідність вилученої деревини, документації. При цьому зазначив, що на 45 (сорока п`яти) стовбурах були наявні чипи і лише на трьох ставбурах такі були відсутні. Пояснив, що розміри цих двох стовбурів співпадають з розмірами зазначеними у товаротранспортних накладних. І лише один стовбур у зазначеннні його діаметру на 1 см. менший за діаметр зазначений у ТТН, при цьому його довживна та загальна кубомаса, співпадають. Також зазначив, що загальна кубомаса вилученої деревини становить 27,74 куб. м. та є меншою на 0,06 ку.м. від кубомаси деревини зазначеної в ТТН, яка становить 27,8 куб.м. Визнаючи та стверджуючи про легальність вилученої деревини, просить накласти на неї ареш шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Прокурор будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився та про причини неявки не повдіомив.
Представники Мокрянського ЛМГ та АС "Закарпатліс", а також власник майна ОСОБА_7 будучи повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явилися та про причини неявки не повідомили.
Заслухавши слідчого та власника майна, розглянувши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З рапорту старшого інспектора чергового Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 17.04.2024 року вбачається, що 17.04.2024 о 18:10 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.04.2024 о 18:10 за адресою: АДРЕСА_4 , ГРПП зупинено вантажний автомобіль марки "УРАЛ" державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який перевозив деревину породи «Ялина», на деяких стовбурах відсутні чіпи (а.с.10-11).
З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 вбачається, що власником вантажного автомобіля «Урал» моделі «4320» державний номерний знак НОМЕР_1 являється ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 (а.с.16).
З письмових пояснень ОСОБА_4 від 17.04.2024 року вбачається, що він перевозив деревину з усіма необхідними на те документами, які були надані працівникам поліції після зупинки транспортного засобу, однак працівники поліції йому повідомили про те, що на деревині відсутні бирки (а.с.12).
З протоколу огляду місця події вбачається, що огляд було проведено слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (в період часу починаючи з 20 год. 20 хв. по 22 год. 37 хв.) 17.04.2024 року в смт. Дубове, в результаті якого вилучено вантажний автомобіль марки «Урал» моделі «4320» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з причепом марки «ТМЗ» моделі «804» з д.н.з. НОМЕР_3 та завантаженим круглим лісоматеріалом ділових сортів породи «Ялина» в кількості 48 шт. масою 27,8010 м. куб. (а.с.13-15).
Постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 18 квітня 2024 року вищевказане визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.8-9).
З договору купівлі продажу необробленої деревини від 5.03.2024 видно, що між Державним спеціалізованим підприємством "Ліси України" та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір предметом якого покупцю продано необроблену деревину , що реалізована під час Аукціону яка відповідає умовам договору (а.с. 66-76).
З протоколу огляду предметів від 19.04.2024 року вбачається, що після розвантаження деревини встановлено, що з одного кінця на кожному стовбурі вказаної деревини наявні чипи в кількості 48 штук, номера яких зазначені в додатку до протоколу (а.с.35-62).
Із специфікації приймання деревини від заготівлі (відомості про прийняту деревину), зазначено перелік деревини з відображенням (поколодно) розмірів стовбурів деревини, а саме їх діаметрів та кубомаси, а також виду деревини породи «Ялина» в кількості 48 штук, яка була маркована бирками (а.с.23).
В судовому засіданні за участю слідчого та власника майна, шляхом співставлення поколодно, всіх сорока восьми деревин, що були вилучені, по сорока п`яти стовбурам, встановлено точну відповідність номерів бирок зазначених в товарно-транспортній накладній тим, які були закріплені на колодах та відображені слідчим в протоколі огляду місця події від 19.04.2024. Стосовно трьох стовбурів, які в додатку до протоколу огляду місця події від 19.04.2024 зазначені під порядковими номерами 22, 23, 25 було встановлено, відсутність чипів на них. Однак з огляду на відповідність їх розмірів тим, що зазначені в товаротранспортних накладних та фактичну відповідність загальної кубомаси вилученої деревини, тій що зазначена у документації, з врахуванням пояснень учасників провадження, які вказали про можливість пошкодження закріплених чипів під час неодноразового завантаження та розвантаження та транспортування, слідчий суддя не знаходить підстав для накладення арешту в тому числі на ці три стовбури.
При цьому слідчим суддею не виявлено жодної невідповідності задокументованої у відповідності до встановленої законом порядку деревини, тій що фактично перевозилася.
Посилаючись на невідповідність деревини, орган досудового розслідування не спромігся назвати, а ні різницю такого об`єму, ні обставин які б підтверджували його доводи. При цьому слідчий суддя звертає увагу, що такі доводи грунтувалися лише на припущеннях, оскільки на час подання клопотання секвестр деревини, не проводився.
Сама по собі відсутність бирок лише на трьох з сорока восьми стовбурах, не може бути свідчення незаконності походження цієї деревин, номера та розмір яких чітко співпав з документацією на її перевезення.
Таким чином слідчим суддею встановлено, що жодних правових підстав для вилучення майна, яке мало місце 17.04.2024 року, у органу досудового розслідування, не було.
При цьому в судовому засіданні встановлено, що жодних повідомлень про вчинення незаконної рубки в лісництві в період транспортування деревини до органу досудового розслідування не надходило.
Обгрунтовуючи доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий в своєму клопотанні посилається на положення п.3 ч.2 ст. 167 КПК України, відповідно до яких тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
При цьому єдиною підставою щоб вважати, що тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, слідчий вказує на відсутність бирок на вказаній деревині, наявність яких було встановлено слідчим під час повторно проведеного огляду місця події 19.04.2024. Таким чином в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено факт незаконного походження деревини.
Наведене підтверджує, що жодних правових підстав для вилучення майна, яке мало місце 17.04.2024 року, у органу досудового розслідування, не було, а відтак встановлено відсутність легітимної мети арешту майна, як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним, збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Особливу увагу слід приділити обставинам щодо узаконення тимчасово вилученого майна відповідно до вимог ч.5 ст. 171 КПК України, вимоги якої визначають, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В силу положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України якими передбачено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на досудовому слідстві, слідчий суддя зазначає, що такий спосіб подання клопотань про арешт тимчасово вилученого майна, не сприяє можливості забезпечення своєчасного здійснення судового контролю на предмет законності втручання у права власника на мирне володіння своїм майном.
У даному випадку період такого не визначення, тривав понад десять діб.
Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином враховуючи відсутність сукупності розумних підозр вважати, що майно, яке було вилучено 17.04.2024 року під час проведення огляду місця події, є доказом або предметом злочину, беручи до уваги, що слідчим не доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання про арешт майна з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та накладення на нього арешту. Відмовляючи у задоволенні даного клопотання слідчий суддя бере до уваги також позицію самого слідчого, який в судовому засіданні стверджував про здобуття цієї деревини ФОП ОСОБА_4 у легальний спосіб.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 3 квітня 2024 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1