Провадження № 11-сс/824/1992/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю

представника заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (Чоловічий монастир) Української Православної Церкви - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (Чоловічий монастир) Української Православної Церкви на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії - повернуто особі, яка її подала, -

ВСТАНОВИЛА :

Згідно з ухвалою, до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (Чоловічий монастир) Української Православної Церкви на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року скаргу повернуто особі, яка її подала.

В обґрунтуванні слідчий суддя послався на те, що адвокатом ОСОБА_7 до матеріалів скарги долучено ордер зі змісту якого вбачається, що ордер виписаний на підставі «договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №б/н від 28.12.2022 року», однак копія вказаного договору до матеріалів скарги не долучено, а тому ставить під сумнів повноваження діяти в інтересах Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (Чоловічий монастир) Української Православної Церкви, зокрема і підпису та подання відповідної скарги адвокатом ОСОБА_7 .

З урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що при зверненні до суду зі скаргою не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону стосовно оформлення повноважень на подання скарги, тому вона підлягає поверненню на підставі п.1 ч.2 ст.304 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник заявника просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу представника Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (Чоловічий монастир) Української Православної Церкви - адвоката ОСОБА_7 .

В обґрунтування вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та винесена незаконно.

Апелянт зазначає, що відповідно до установленої практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема правових висновків викладених у постанові ККС ВС від 06 лютого 2018 року у справі №752/11464/16-к, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, а документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Тобто ордер і договір є документами, які в рівному ступені посвідчують існування договірних відносин між адвокатом і його клієнтом.

Отже, п.2 ч.1 ст.50 КПК України визначає, що повноваження захисника мають вважатися підтвердженими, якщо на додаток до документу, передбаченого пунктом 1, захисник надав хоча б один з документів, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті.

Заслухавши доповідача, позицію представника заявника на підтримку поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначені вимоги слідчим суддею не дотримані в повному обсязі.

Положеннями п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні, серед іншого, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кримінальним процесуальним законом не визначено перелік документів, якими мають підтверджуватись повноваження представника заявника.

Однак, відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.7 та ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст.64-1 КПК України визначено перелік документів, якими підтверджуються повноваження представника юридичної особи.

Зокрема в п.1 ч.2 вказаної статті зазначено, що повноваження представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на участь у провадженні підтверджується: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Із правового висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який міститься в постанові від 18 листопада 2019 року №51-9792 кмо 18 (справа №648/3629/17), вбачається, що відповідно до чинного національного законодавства повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачених п.2 ч.1 ст.50 КПК України, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги, що до скарги адвокат ОСОБА_7 додав копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер, висновки слідчого судді про необхідність повернення скарги адвоката ОСОБА_7 , в інтересах Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (Чоловічий монастир) Української Православної Церкви, у зв`язку з тим, що до скарги підписаної адвокатом, не долучено документів, передбачених КПК України, на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_7 , є безпідставними.

Таким чином, слідчий суддя істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 та приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскільки скарга на бездіяльність Печерського УП ГУ НП у м. Києві не була предметом розгляду слідчого судді, а ухвалу слідчого судді - скасувати з постановленням нової ухвали, якою матеріали за скаргою повернути до Печерського районного суду м. Києва на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (Чоловічий монастир) Української Православної Церкви - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (Чоловічий монастир) Української Православної Церкви на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії - повернуто особі, яка її подала - скасувати.

Призначити новий розгляд скарги слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: