Справа № 175/7507/24
Провадження № 1-кс/175/2230/24
У Х В А Л А

про задоволення скарги

31 травня 2024 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

24.05.2024 до суду звернувся ОСОБА_3 із скаргою на бездіяльність прокурора, в якій він просить зобов`язати керівника Слобожанської окружної прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування суспільно небезпечного діяння вчиненого незнайомими службовими особами одягненим в поліцейський однострій: за ч. 2 ст. 398 КК України (умисне заподіяння захиснику легких тілесних ушкоджень); за ч. 2 ст. 162 КК України (незаконне проникнення до володіння службових осіб із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування); 2 статті 397 КК України (перешкоджання здійснення правомірної діяльності захисника, порушення встановлених законом гарантій їх діяльності шляхом умисного знищення майна, що належить захиснику, вчинені службовою особою з використанням свого службового становища); ст. 399 КК України (умисне знищення або пошкодження майна, що належить захиснику, у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги).

Свою скаргу ОСОБА_3 обґрунтував тим, що 13.05.2024 він особисто звернувся до керівника Слобожанської окружної прокуратури із заявою про вчинення стосовно нього кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.397, ст. 398, ст.399 КК України, в якій посилаючись на факти заначив всі обставини, які свідчать про його вчинення.

16.05.2024 заявник за особистим підписом керівника прокуратури отримав дві відповіді від 14.05.2024 за №66-1963 вих-24 та №66-1962 вих-24, в яких повідомлено, що звернення ОСОБА_3 щодо можливих на його думку неправомірних дій з боку працівників поліції спрямовано до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава та начальнику Дніпропетровського УВБ ДВБ НП України ОСОБА_5 , для перевірки викладених обставин та вирішення питання, в порядку ст. 214 КПК України.

На думку ОСОБА_3 , прокурор в порушення вимог ст. 214 КПК України самоусунувся від розгляду його заяви про вчинення злочину та протизаконно переклав свої обов`язки і повноваження на інші органи, у зв`язку із чим до теперішнього часу відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень не внесені, що вимусило його звернувся із скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив вимоги його скарги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в самій скарзі та заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 просив у задоволенні скарги відмовити, зазначивши, що категорія справ відносно працівників поліції не підслідна окружній прокуратурі, у зв`язку із чим заява ОСОБА_3 була спрямована до відповідного органу, для вирішення питання на підставі ст.214 КПК України щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Заслухавши заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною 6 вказаної статті регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Положеннями статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Якщо відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування (ч. 7 ст. 214 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 60 КПК України, заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

При цьому відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені в ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до якої до ЄРДР, серед інших відомостей, підлягає внесенню короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Частиною 2 ст. 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, також визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначає в скарзі ОСОБА_3 він 13.05.2024 на особистому прийомі звернувся до керівника Слобожанської окружної прокуратури з повідомленням про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень.

Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, уповноважені особи Слобожанської окружної прокуратури не внесли відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень за заявою ОСОБА_3 від 13.05.2024, оскільки станом на дату та час судового розгляду даної скарги доказів на підтвердження внесення відповідних відомостей до ЄРДР слідчому судді не надано, а згідно відповіді керівника прокуратури звернення ОСОБА_3 передано до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава для перевірки та вирішення питання в порядку ст.214 КПК України.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з правовим висновком, наведеним у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 в справі № 556/450/18 підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо).

При цьому, слідчий суддя зауважує, що такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею Кримінального кодексу України.

Частиною 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Відповідно до положень п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до принципу диспозитивності, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги зміст скарги, додані до неї докази, а також відповідь керівника Слобожанської окружної прокуратури про направлення звернення ОСОБА_3 до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава без внесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя дійшов висновку, що уповноваженими особами Слобожанської окружної прокуратури порушені положення ст. 214 КПК України, а саме спрямування за підслідністю заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Разом з тим, необхідно зазначити, що положеннями ст. 38 КПК України встановлено, що досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.

З огляду на вимоги КПК України, до повноважень слідчого судді не відноситься проведення досудового розслідування кримінального провадження. Відповідно, слідчий суддя не наділений повноваженнями перебирати на себе функції сторони обвинувачення та вирішувати питання про кваліфікацію кримінального правопорушення, про яке повідомлено у заяві ОСОБА_3 , чи впливати на слідчого, прокурора з наданням вказівок про кваліфікацію кримінального правопорушення та осіб, причетних до його вчинення, при внесенні відомостей до ЄРДР.

Враховуючи наведені положення, а також зміст ч. 1, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, слідчий суддя зазначає, що при внесенні до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 уповноваженій особі необхідно взяти до уваги, що правом визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення, наділений реєстратор Реєстру, а не особисто заявник. Обов`язок доведення обвинувачення покладається на суб`єкта, який представляє обвинувачення, а тому внесення до ЄРДР відомостей про особу, яка, на думку заявника, могла вчинити кримінальне правопорушення, а також кваліфікація дій такої особи за думкою заявника - не відповідає нормам чинного законодавства

З огляду на викладене, враховуючи факт звернення ОСОБА_3 13.05.2024 до Слобожанської окружної прокуратури із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, та невнесення у встановлений законом строк та порядку відомостей до ЄРДР, слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення- задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 13 травня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1