ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові питання про затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000006 від 31.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000006 від 31.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

До початку підготовчого засідання прокурором було подано угоду про визнання винуватості від 31.01.2024, укладену між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , яку в судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник просять затвердити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись вимогою ч. 3 ст. 474 КПК України, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду зазначеної вище угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

З огляду на надану угоду прокурор у справі ОСОБА_3 , будучи уповноваженою відповідно до ст. 37 КПК України особою, та обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України в присутності захисника ОСОБА_5 , уклали угоду в службовому приміщенні Київської обласної прокуратури, на підставі якої ОСОБА_4 зобов`язується визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Під час судового засідання ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України за вказаних в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, зазначив, що через мережу інтернет придбвав алкогольні напої та тютюнові вироби, які зберігав у гаражі свого знайомого, в якого робив ремонт. Також зазначив, що на даний час ніде не працює, однак узгоджену сторонами угоди міру покарання здатен понести, оскільки має заробітки від здійснення торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Прокурор надав суду процесуальні документи, які стосуються речових доказів і судових витрат, а також накладення арешту для врахування при ухваленні вироку на підставі угоди.

Вивчивши вказані документи, суд встановив, що постанови про визнання майна речовим доказом від 17.11.2023, ухвала слідчого судді від 01.12.2023 про накладення арешту на коробки з сигаретами, ухвала слідчого судді від 27.11.2023 про накладення арешту на майно, постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 24.11.2023 стосуються іншого кримінального провадження № 0000083 від 28.02.2023, а постанова про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000083 від 28.02.2023 датована 31.01.2023, що є датою ранішою, ніж внесення відомостей у державний реєстр по основному кримінальному провадженню. Твердження прокурора про те, що в даті постанови допущена описка, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки це не підтверджується належними доказами, а саме відповідним процесуальним рішенням.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з формулюванням пред`явленого обвинувачення з результатом обшуку від 16.11.2023 було вилучено 32500 пачок сигарет різних торгових марок без марок акцизного збору, 313 літрів алкогольних напоїв та 7000 пачок сигарет різних торгових марок без марок акцизного збору. Вказані речі в обвинувальному акті не мають своєї ідентифікації, а відтак і зв`язку з наданими прокурором постановами про визнання майна речовими доказами.

Крім того, як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 був допитаний як свідок, а в подальшому йому було повідомлено про підозру в кримінальному провадженні № 0000083, з якого виділене вказане кримінальне провадження, що може свідчити про порушення вимог КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КК України.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що умови угоди не відповідають вимогам закону та існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про неможливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 314, 468-475 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості від 31 січня 2024 року укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000006 від 31.01.2024 відмовити.

Кримінальне провадження № 0000006 від 31.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1