Код суду 233 Справа № 233/1862/24
16 квітня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Куп`янськ-Вузловий м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 2016 року народження та ОСОБА_7 2021 року народження, військовослужбовця військової служби за контрактом, командира 2 штурмового взводу 12 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - молодший лейтенант, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України, -
Відповідно до обвинувального акту від 26 березня 2024 року затвердженого прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 :
Молодший лейтенант ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що 09.03.2024 приблизно об 11:45, тобто в умовах воєнного стану, під час шикування зведеної групи в АДРЕСА_3 , командиром 12 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_9 , який є начальником за посадою для командира 2 штурмового взводу 12 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , доведено для виконання бойове розпорядження командира 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_10 №202 від 08.03.2024, а саме до 13:00 09.03.2024 здійснити ротацію підрозділів 12 штурмової роти поблизу АДРЕСА_4 , зокрема і до командира 2 штурмового взводу 12 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , який знаходився в строю під час шикування.
При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.
Однак, молодший лейтенант ОСОБА_5 , у порушення вимог ст.ст.17,65Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст.9,11,16,28,30,35,37,127,128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3,4,6Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 09.03.2024 року приблизно о 11:50, тобто в умовах воєнного стану, під час шикування зведеної групи в АДРЕСА_3 , усно та відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, доведене йому командиром 12 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_9 ..
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.402КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.
05 квітня 2024 року між прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.4 ст.402ККУкраїни із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та із застосуванням ст.58КК України замінити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на 2 (два) роки службового обмеження з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402КК України, із застосуванням ст.ст.58,69КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, має адресу реєстрації та місця мешкання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на медичному обліку в закладах охорони здоров`я не перебуває, працездатний, є військовослужбовцем, за місцем несення служби характеризується посередньо.
Перевіряючи, чи відповідає узгоджене сторонами угоди покарання на відповідність загальним засадам призначення покарання, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст.ст.58,69КК України, та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання, а саме більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402КК України.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України, із застосуванням положень ст.ст.58,69КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення, відповідає загальним засадам призначення покарання є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз та речові докази по кримінальному провадженню - відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Враховуючи присуджене покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, слід скасувати із дати ухвалення вироку.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -
Угоду про визнання винуватості, укладену 05 квітня 2024 року між прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402КК Українита призначити, узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст.ст.58,69КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% (двадцяти відсотків)із суми грошового забезпечення.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст.72КК України зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення починаючи з 12 березня 2024 року до 16 квітня 2024 року включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює трьом дням службового обмеження.
До набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти скасувати та звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно після проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, обвинуваченому та захиснику, а також до установи, в якій ОСОБА_5 утримується в умовах ізоляції.

Суддя ОСОБА_11