490/3941/24 14.06.2024
н/п 1-кп/490/727/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3941/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 11.01.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Побочіївка Срібнянського району Чернігівської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, неодружений, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді гранатометника 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 7 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

20.12.2022 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 20.12.2022 року вироком Центрального районного суду міста Миколасва визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та останньому призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. 20.01.2023 року судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

14.02.2023 року ОСОБА_3 прибув до Центрального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, де йому роз`яснено порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт та відібрана підписка про те, що в разі ухилення від відбуття покарання, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за статтею 389 КК України.

ОСОБА_3 був письмово попереджений про те, що на підставі ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, він повинен додержуватись встановлених, відповідно до закону, порядку та умов відбування покарання, а саме сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтись з викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Також останньому роз`яснено, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визнається: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття за викликом і які документально підтверджені.

15.02.2023 року громадянина ОСОБА_3 призвано за мобілізацією згідно Указу Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію", ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в подальшому направлено до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби, однак з 24.04.2023 року самовільно залишив військову частину.

У зв`язку з вищевказаним 23.10.2023 року органом пробації розпочаті розшукові заходи, які не виявились результативними. 06.12.2023 року матеріали першочергового розшуку передано до відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області для оголошення засудженого у розшук.

В подальшому, а саме: 12.12.2023 року місцезнаходження засудженого встановлено та засудженого ОСОБА_3 доставлено до відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області. Після чого, 12.12.2023 року заступником начальника Центрального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 видано ОСОБА_3 направлення до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з яким, останньому необхідно було приступити до відбуття покарання у вигляді громадських робіт 12.12.2023 року. Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилявся від відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва, до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради не з`явився і до відбуття покарання у виді громадських робіт не приступив, та 200 годин не відпрацював без поважних причин, при цьому достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання, передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.389 КК України.

У зв`язку з вказаним, 04.01.2024 року заступником начальника Центрального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській Херсонській областях, ОСОБА_3 на підставі ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України винесено попередження з приводу ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання. З зазначеними попередженнями останній ознайомлений під особистий підпис 04.01.2024 року.

В подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилявся від відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва, до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради не з`явився і до відбуття покарання у виді громадських робіт не приступив, та 200 годин не відпрацював без поважних причин, при цьому достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.389 КК України.

Згідно листа Центрального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях №29/24/1395-24 від 03.05.2024 року, станом на 03.05.2024 року місцезнаходження ОСОБА_3 не встановлено, відбутого строку немає.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він є раніше судимим, має невідбуте покарання за попереднім вироком (обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, яке перебуває на розгляді в Центральному та Ленінському районних судах м.Миколаєва), за повідомленням військової частини НОМЕР_1 є таким, що самовільно залишив місце несення військової служби, неодружений, за даними КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради на лікуванні у КНП "МОЦПЗ" МОР не перебуває, за місцем проходження військової служби характеризується негативно, за місцем проживання характеризується посередньо, як обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Враховуючи викладене, остаточне покарання ОСОБА_3 має бути призначене відповідно до ст.ст.71, 72 КК України шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 20.12.2022 року, за яким ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт, та, з урахуванням правил співвідношення видів покарань, відповідно до ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 /два/ роки 25 /двадцять п`ять/ днів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1