Справа № 307/666/24
Провадження №1-кс/307/111/24
УХВАЛА
про відмову у задоволенні заяви про самовідвід судді
04 березня 2024 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області
у складі судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
та потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 про його самовідвід від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 307/666/24, провадження № 1-кп/307/37/24),
У провадженні судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.
За одним з декількох епізодів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 18.01.2024 року близько 11 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що виразилось у безпричинних, не маючих на те підгрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами фізичною розправою, чим викликав у ОСОБА_6 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_6 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від 1.02.2024 у справі №307/324/24 провадження №3/307/184/24, притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за те, що він 18.01.2024 року о 11 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 , умисно погрожував тілесними ушкодженнями та фізичною розправою по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не проживає з ним, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров?ю потерпілої та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу. Вказана постанова, 12.02.2024 року, набрала законної сили. Таким чином, при розгляді адміністративних матеріалів ним, суддею ОСОБА_5 , встановлено обставини, які підлягають доказуванню у ході розгляду кримінального провадження, а саме вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства, надано їм оцінку та ухвалено рішення.
При цьому, визначивши його винним у адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, він, як головуючий суддя, фактично констатував той факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив стосовно своєї колишньої дружини домашнє насильство.
Враховуючи наведене, у нього сформована правова позиція щодо дій, які мали місце 18.01.2024 року та при цьому посилався на підстави для відводу, передбачені ч. 4 ст. 75 КПК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволення заяви судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 про самовідвід виходячи з такого.
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до пункту 4) частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України " вирішив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.
Наведені в заяві судді ОСОБА_5 про самовідвід підстави не можна визнати такими, що свідчать про його упередженість або виключають можливість його участі у розгляді зазначеного кримінального провадження, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених ст. 75 КПК України.
Так, згідно постанови судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від 01 лютого 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становлять 340 гривень.
Посилання судді ОСОБА_5 на те, що ним розглядалась одна справа № 307/324/24, у якій надавалась правова оцінка подій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не може бути свідченням порушення презумпції неупередженості судді у кримінальному провадженні.
Також з вказаної постанови не вбачається, що суддею ОСОБА_5 був зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_6 ознак саме кримінального правопорушення - домашнього насильства.
Крім того, вказаною постановою ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності, а не направлено матеріали до правоохоронних органів для вирішення питання про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.
Диспозиція ст.126-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
Отже, суддя при розгляді провадження за ст.126-1 КК України не повинен надавати оцінку подіям, з приводу яких прийняті рішення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП, а лише враховувати уже встановлені постановою (постановами), винесеними у справах про адміністративні правопорушення, факти попереднього притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за відповідною частиною (частинами) ст.173-2 КУпАП, які (факти) і утворюють систематичність вчинення кримінально караного домашнього насильства, передбаченого ст.126-1 КК України.
Отже, в судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК.
Керуючись ст.ст. 371, 372, 376 КПК України,
Відмовити у задоволенні заяви судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 про його самовідвід від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 307/666/24, провадження № 1-кп/307/37/24).
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 04 березня 2024 року о 16 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1