Справа № 308/1011/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000050 від 30.03.2023 старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 201-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий у кримінальному провадженні №0000050 від 30.03.2023 старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , в період 2023-2024рр. переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, розробив злочинну схему та організував канал контрабандного переміщення через митний кордон України отриманих у незаконний спосіб лісо,-пиломатеріалів, переміщення яких здійснюється на підставі підроблених та незаконно отриманих документів про їх походження.

Розроблена останнім злочинна схема полягала в тому, що ОСОБА_4 підшуковував, здійснював придбання та координував поставки партій лісо,-пиломатеріалів з різних областей України, після чого, з метою їх легалізації отримував в своє розпорядження підроблені документи, які містять неправдиві відомості котрі надалі використовував для отримання відповідних дозвільних документів, що надавало останньому можливість їх безперешкодного переміщення через митний кордон України до країн Європейського Союзу.

З метою приховання своєї злочинної діяльності та надання своїм діям законного вигляду ОСОБА_4 зареєстрував ряд суб`єктів підприємницької діяльності на інших осіб з числа рідних та близьких від імені яких одноосібно і здійснює таку діяльність, яка пов`язана із заготівлею та експортом лісо, пиломатеріалів.

Будучи обізнаним про те, що єдиною законною підставою для переміщення лісо,-пиломатеріалів через митний кордон України є сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, який видається на підставі відповідних товарно-транспортних накладних, які підтверджують легальність отриманих лісо,-пиломатеріалів, ОСОБА_4 забезпечував підроблення таких накладних або отримував їх незаконним шляхом у інших осіб за відповідну грошову винагороду.

На виконання розробленої та діючої злочинної схеми по незаконному переміщенню через митний кордон України лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, ОСОБА_4 , в липні-серпні 2023 року, з використанням послуг експрес-доставки ТОВ «Нова Пошта», отримав у своє розпорядження оригінали товарно-транспортних накладних, в числі яких: ТТН-ліс серії НОМЕР_1 від 26.06.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930189 від 10.07.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930190 від 10.07.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930207 від 18.07.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930290 від 03.08.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930188 від 06.07.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930159 від 26.06.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930164 від 26.06.2023, видану НПП «Подільські товтри» та МЕК № 930166 від 26.06.2023, видану НПП «Подільські товтри», які в подальшому використав на наявну в нього партію лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, з метою їх незаконного переміщення через митний кордон України, при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_4 маючи в своєму розпорядженні партію лісо,-пиломатеріалів породи «дуб» без відповідних документів про їх походження тобто таких, які є забороненими до переміщення через митний кордон України, вчинив закінчений замах на незаконне переміщення заборонених до вивезення лісо,-пиломатеріалів через митний кордон України, зокрема здійснив їх експорт, з приховуванням від митного контролю, шляхом підроблення та використання завідомо підроблених документів.

При цьому, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою недопущення викриття своєї злочинної діяльності та можливість бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 вжив ряд заходів конспірації, використавши при оформленні відповідних товарно-супровідних та дозвільних документів реквізити та данні своєї матері громадянки України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку зареєстроване ПП (приватне підприємство) «МДЕ», , юридична адреса: АДРЕСА_3 та фізична особа-підприємець « ОСОБА_7 », основний вид діяльності яких є: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, не поставивши останню до відома про свою злочинну діяльність.

Зокрема, маючи в своєму розпорядженні партію лісо,-пиломатеріалів обрізних породи «дуб», геометричними розмірами: «32х50-150х4900-1180 мм» загальним обсягом 23,404 м. куб., однак не маючи відповідних документів походження вказаної деревини (надалі ТТН-ліс), які необхідні для офіційного оформлення експорту вказаних лісо,-пиломатеріалів, діючи з метою забезпечення їх вивезення за межі митної території України та доставки у Францію на адресу підприємства «AZ TRADE TRADANG E MARKETING SAS ORSOLASSIO, НОМЕР_2 SANTA MARIA POGGIO» FRANCE, в рамках укладеного міжнародного контракту з вказаним підприємством, з метою надання наявній деревині законного вигляду, діючи всупереч вимогам чинного законодавства, вирішив використати наявні у нього в розпорядженні ТТН-ліс, а саме: серії НОМЕР_3 від 28.09.2023, видану ДП «Ужгородське військове лісництво» і серії НОМЕР_4 від 28.09.2023, видану ДП «Ужгородське військове лісництво», а також, попередньо отримані ним із використанням послуг експрес-доставки ТОВ «Нова Пошта» та наявні в нього у розпорядженні ТТН-ліс серії НОМЕР_1 від 26.06.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930189 від 10.07.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930190 від 10.07.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930207 від 18.07.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930290 від 03.08.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930188 від 06.07.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930159 від 26.06.2023, видану НПП «Подільські товтри», МЕК № 930164 від 26.06.2023, видану НПП «Подільські товтри» та МЕК № 930166 від 26.06.2023, видану НПП «Подільські товтри», які не відносяться до вищевказаних лісоматеріалів об`ємом 23.404 м. куб., а фактично видані на іншу партію лісоматеріалів.

При цьому, неодноразово здійснюючи оформлення експортних поставок лісоматеріалів за кордон та неодноразово отримуючи в ІНФОРМАЦІЯ_3 сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для експортних операцій від імені інших фізичних осіб-підприємців, у зв`язку з чим, будучи обізнаним, що у відповідності до вимог ЗУ «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», обов`язковим документом під час експорту (переміщення через митний кордон України) лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, є сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій та порядком отримання такого роду документів, а саме, що пунктом 5 «Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій затвердженого Постановою КМУ №1260 від 21.12.2005 р., передбачено, що для отримання сертифіката експортери подають територіальному органові Держлісагенства заяву за встановленою Агенством формою, до якої додається копія (з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товарно-транспортної накладної про придбання лісо-,пиломатеріалів, або лісорубного квитка (для постійних лісокористувачів) та експортер повинен підтвердити законність придбання лісоматеріалів, ОСОБА_4 , вирішив отримати зазначений сертифікат шляхом підроблення та використання завідомо підроблених документів.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи у місті Ужгороді Закарпатської області (більш конкретного місця та часу органом досудового розслідування не встановлено), але не пізніше 12.12.2023, з метою отримання сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, залучив до вказаних протиправних дій громадянку України ОСОБА_8 , якій, не ставлячи до відома про злочинність своїх намірів, надав вказівку щодо внесення відомостей в офіційні документи, а саме: до офіційного документу передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України №1260 від 21.12.2005 - заяви про видачу сертифікату про походження партії лісоматеріалів об`ємом 23,404 м. куб. завідомо неправдиві відомості, шляхом заповнення у встановленій бланковій формі даної заяви за допомогою комп`ютерної техніки відповідних граф «Представник покупця» вказавши ПП «МДЕ» та в графі «серія та номер ТТН» зазначивши відомості відповідним текстом - «ТТН серія МОБ № 090266 від 28.09.2023, МОБ № 090267 від 28.09.2023, МЕК № 930162 від 26.06.2023, МЕК № 930189 від 10.07.2023, МЕК № 930190 від 10.07.2023, МЕК № 930207 від 18.07.2023, МЕК № 930290 від 03.08.2023, МЕК № 930188 від 06.07.2023, МЕК № 930159 від 26.06.2023, МЕК № 930164 від 26.06.2023 та МЕК № 930166 від 26.06.2023, вказавши таким чином накладні, які не є документами походження наявної у нього партії лісоматеріалів. Після заповнення зазначеної заяви ОСОБА_4 , надав вказівку ОСОБА_8 проставити на вказаному документі її особистий підпис та відтиск печатки ПП (приватного підприємства) «МДЕ», яке зареєстроване на його матір ОСОБА_7 , не ставлячи до відома останню, про злочинність своїх намірів.

На підставі поданої заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 , останньому видано сертифікат серії НОМЕР_5 від 13.12.2023 на право експорту 23,404 м. куб., лісо,-пиломатеріалів обрізних «дуб», який є обов`язковим документом та надає право для експорту зазначеної в ньому партії пиломатеріалів.

Таким чином, вказаними умисними діями ОСОБА_4 , вчинив підроблення іншого офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, громадянином-підприємцем і який надає права, з метою особистого використання, тобто кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 358 КК України.

Надалі, маючи у своєму розпорядженні підроблені документи - заяву про видачу сертифікату про походження партії лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів від 12.12.2023 року та документи товарно-транспортні накладні ТТН-ліс серії НОМЕР_3 від 28.09.2023, МОБ № НОМЕР_6 від 28.09.2023 та попередньо отримані ним із використанням послуг експрес-доставки ТОВ «Нова Пошта» ТТН-ліс серії НОМЕР_1 від 26.06.2023, МЕК № 930189 від 10.07.2023, МЕК № 930190 від 10.07.2023, МЕК № 930207 від 18.07.2023, МЕК № 930290 від 03.08.2023, МЕК № 930188 від 06.07.2023, МЕК № 930159 від 26.06.2023, МЕК № 930164 від 26.06.2023 та МЕК № 930166 від 26.06.2023, які фактично видані на іншу партію лісоматеріалів, з метою доведення злочинного наміру до кінця, ОСОБА_4 , 12.12.2023 надав вказівку ОСОБА_8 подати вказану заяву та зазначені документи, разом з іншими документами, а саме: супровідним листом б/н від 12.12.2023, рахунком-фактурою № 3 від 11.12.2023, специфікацією від 12.12.2023, специфікацією № 3 від 13.12.2023, посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_4 (юридична адреса АДРЕСА_4 ), як підставу для видачі сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, для здійснення експортних операцій, при цьому не поставивши до відома останню та відповідного працівника зазначеного Управління про невідповідність та неправдивість поданих відомостей.

Надалі, вищевказана заява від 12.12.2023, яка подана громадянкою ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_4 , та містила неправдиві відомості щодо ТТН-ліс та інші документи були прийняті в роботу та на їх підставі видано сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК № 876267 від 13.12.2023, отримавши який, ОСОБА_4 фактично отримав право безперешкодно перемістити наявну в його розпорядженні партію лісоматеріалів загальним обсягом 23.404 м.куб. через митний кордон України.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи з єдиним умислом, маючи в своєму розпорядженні вищевказаний підроблений сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК № 876267 від 13.12.2023, тобто такий який містив неправдиві відомості, будучи при цьому достеменно обізнаним про неправдивість внесених у ньому відомостей щодо походження лісоматеріалів, що свідчить про одержання його незаконним шляхом, за відсутності законних підстав, 04.01.2024, організував через ОСОБА_8 подачу зазначеного сертифікату та пакету товарно-супровідних документів, а саме: міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 876267 від 04.01.2024 року, рахунок № 3 від 02.01.2024, специфікацію № 3 від 02.01.2024, фіто санітарний сертифікат № 13/07-6044/ЕВ-616094 від 03.01.2024 митному брокеру ОСОБА_9 , при цьому не ставлячи останнього до відома, щодо своєї злочинної діяльності.

На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів (код НОМЕР_7 (пиломатеріал дубовий обрізний, розпиляний вздовж, не шліфований, нез`єднаний у шип, не має торцеві з`єднання, роду (Quercus ОСОБА_10 ) - 23, 404 м.куб., товщиною 32 мм, шириною 50-150 мм, довжиною 490-1180 мм., митний брокер оформив та 04.01.2024 подав у Закарпатську митницю електрону вантажно-митну декларацію №UA305130/2024/179 для здійснення митного контролю та відповідних митних процедур.

Після завершення відповідних митних процедур, громадянин України ОСОБА_11 , який працює водієм у ТзОВ «Епіцентр-К», не будучи обізнаним із злочинною діяльністю ОСОБА_4 , з використанням вантажного автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» р.н. НОМЕР_8 з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_9 , з вищевказаним вантажем лісоматеріалів загальним обсягом 23,404 м.куб. під митним контролем, вирушив у напрямку Угорщини, слідуючи через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці, куди прибув 12.01.2024 року. При цьому, ОСОБА_11 надав на митний контроль, як підставу для переміщення через митний кордон України згаданого вантажу пиломатеріалів вищевказаний пакет товарно-супровідних документів, серед яких і підроблений, тобто такий який містить неправдиві відомості щодо походження лісоматеріалів - сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК № 876267 від 13.12.2023.

Таким чином, вказаними умисними діями громадянин ОСОБА_4 , здійснив використання завідомо підроблених документів, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, як наслідок вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 і ч. 4 ст. 358 КК України, підроблення та використання завідомо підроблених документів, 13.12.2023 останній отримав у своє розпорядження сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК № 876267 на партію лісоматеріалів породи «дуб», загальним обсягом 23.404 м.куб.

Відповідно, ОСОБА_4 неодноразово здійснюючи оформлення експортних поставок лісоматеріалів за кордон та неодноразово отримуючи в ІНФОРМАЦІЯ_3 сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для експортних операцій від імені підконтрольних йому фізичних осіб-підприємців був достеменно обізнаним про те, що у відповідності до вимог ЗУ «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», обов`язковим документом під час експорту (переміщення через митний кордон України) лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, є сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій.

Продовжуючи діяти на виконання попередньо розробленої ним злочинної схеми та діючи на досягнення бажаного кінцевого злочинного результату, об`єднаного єдиним злочинним умислом, спрямованого на незаконне переміщення через митний кордон України лісоматеріалів заборонених до вивозу за межі митної території України, маючи в своєму розпорядженні сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК № 876267 від 13.12.2023 та будучи при цьому достеменно обізнаним про неправдивість внесених у ньому відомостей, ОСОБА_4 , 02.01.2024 року організував та підшукав перевізника вантажний автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» р.н. НОМЕР_8 з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_9 , який належить ТОВ «Епіцентр-К», після чого, організував та довів до відому інформацію водію ОСОБА_11 , про необхідність здійснення міжнародного вантажного перевезення лісо,-пиломатеріалів породи «дуб» з України у Францію.

У зв`язку з цим, 02.01.2024 року на виконання даної домовленості водій вантажного автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» р.н. НОМЕР_8 з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_9 ОСОБА_11 , прибув в АДРЕСА_5 де знаходяться виробничі приміщення ТзОВ «ДІОНІС», де того ж дня вантажний автомобіль був завантажений лісо,-пиломатеріалом породи «дуб», загальним обсягом 23, 404 м. куб. і останньому було надано, в якості документу для переміщення вантажу внутрішню товарно-транспортну накладну №02/01 від 02.01.2024.

Надалі, 03.01.2024 вантажний автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» р.н. НОМЕР_8 з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_9 під керуванням ОСОБА_11 з вантажем лісо,-пиломатеріали породи «дуб» прослідував у напрямку Закарпатської області і 04.01.2024 прибув на митний пост «Ужгород-Центральний» для митного оформлення в режимі «експорт» де в той же день, вантаж був оформлений співробітниками митного органу в митному відношенні за участі та в присутності ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 маючи в своєму розпорядженні сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК № 876267 від 13.12.2023 та будучи при цьому достеменно обізнаним про неправдивість внесених у ньому відомостей, і достеменно знаючи, що вказаний сертифікат не відноситься до партії наявних в нього лісо,-пиломатеріалів, які були попередньо завантажені 03.01.2024 на території виробничих приміщень ТзОВ «ДІОНІС» у вантажний автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» р.н. НОМЕР_8 з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_9 організував подачу зазначеного сертифікату та пакету товарно-супровідних документів, а саме: міжнародну товарно-транспортну накладну міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 876267 від 04.01.2024 року, рахунок № 3 від 02.01.2024, специфікацію № 3 від 02.01.2024, фіто санітарний сертифікат № 13/07-6044/ЕВ-616094 від 03.01.2024 митному брокеру ОСОБА_9 .

На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів, геометричними розмірами 32х50-150х4900-1180 мм» загальним обсягом 23,404 м. куб., митний брокер ОСОБА_9 діючи за вказівкою громадянина ОСОБА_4 оформив та на наступний день подав у Закарпатську митницю електрону вантажно-митну декларацію №UA305130/2024/179 для здійснення митного контролю та відповідних митних процедур.

Після завершення відповідних митних процедур, громадянин України ОСОБА_11 , який працює водієм у ТзОВ «Епіцентр-К», не будучи обізнаним із злочинною діяльністю ОСОБА_4 , з використанням вантажного автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» р.н. НОМЕР_8 з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_9 , з вищевказаним вантажем лісоматеріалів загальним обсягом 23,404 м.куб. під митним контролем, прослідував на митний пост «Тиса» Закарпатської митниці, куди прибув близько 23 год., 12.01.2024 року. При цьому, ОСОБА_11 надав на митний контроль, як підставу для переміщення через митний кордон України згаданого вантажу пиломатеріалів вищевказаний пакет товарно-супровідних документів, серед яких і підроблений, тобто такий який містить неправдиві відомості щодо походження лісоматеріалів - сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК № ЗК № 876267 від 13.12.2023.

Однак, в ході спільного митного контролю, враховуючи наявність орієнтування ГВЗНД УСБУ в Закарпатській області, було здійснено поглиблений огляд переміщуваних через митний кордон лісоматеріалів (породи «дуб») - геометричними розмірами 32х50-150х4900-1180 мм, об`ємом 23, 404 м. куб., в ході чого встановлено, що подані до митного контролю пиломатеріали, не відповідають ТТН-ліс серії МОБ № 090266 від 28.09.2023, МОБ № 090267 від 28.09.2023, МЕК № 930162 від 26.06.2023, МЕК № 930189 від 10.07.2023, МЕК № 930190 від 10.07.2023, МЕК № 930207 від 18.07.2023, МЕК № 930290 від 03.08.2023, МЕК № 930188 від 06.07.2023, МЕК № 930159 від 26.06.2023, МЕК № 930164 від 26.06.2023 та МЕК № 930166 від 26.06.2023 та відповідно в сертифікаті зазначено неправдиві відомості щодо походження деревини за наслідками чого вантаж був затриманий.

Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Вказаними умисними діями ОСОБА_4 , вчинив закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, у великих розмірах, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201-1 КК України.

Слідчий зазначає, що з урахуванням викладених обставин, встановлено достатньо доказів для підозри громадянину України ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень у їх сукупності, а саме підроблення іншого офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, громадянином-підприємцем і який надає права, з метою особистого використання, використання завідомо підроблених документів, та закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201-1 КК України.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201-1 КК України є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий зазначає , що ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що дає йому змогу виїхати за межі України з метою ухилення від досудового розслідування.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує із чотирма країнами (Республіка Польща, Румунія, Угорщина, Словаччина) дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Також, наразі останнім не вказано на всіх учасників кримінального правопорушення щодо встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки останній не надає інформації про їх місцезнаходження, отже є наявні підстави вважати що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на даний час ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину щодо переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, у великих розмірах, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто на думку органу досудового розслідування наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий зазначає,що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10-ти років, не зважаючи на докази зібрані по указаному кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, які безпосередньо бачили вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, не будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування вказаних ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги наведене, враховуючи те, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання або особиста порука не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що підозра є необґрунтованою, відсутні докази вчинення кримінального правопорушення. Вказав, що наведені ризики є необґрунтованими та не доведеними. Окрім того вказав, що клопотання не відповідає вимогам КПК України і просив повернути клопотання прокурору.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисника, проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечив. Вважає , що в його діях відсутній склад кримінальних правопорушень.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, доводи захисника, підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Витягом з кримінального провадження №0000050 від 30.03.2023 року підтверджено, що органом досудового розслідування слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, за ознакою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 201-1 КК України.

28.05.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 201-1 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 201-1 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінальних правопорушень за викладених в клопотанні обставин. Зокрема, кримінальне правопорушення передбачене за ч.2 ст. 201-1 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру, копія якої йому вручена.

Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваної не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя , виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 201-1 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 201-1 КК України, зокрема, санкція ч.2 ст. 201-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, наявності таких ризиків як переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашнього арешту в нічний час доби.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Додані до клопотання докази підтверджують існування ризику можливості ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Так, на переконання слідчого судді, ймовірна можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачає, зокрема, покарання за ч.2 ст. 201-1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Означена обставина сама по собі може бути причиною для переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його покарання у невизначеному майбутньому, з засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування підозрюваного здається явно переконливою.

Про актуальність цього ризику вказують і умови, в яких перебуває Україна. На думку слідчого судді, з урахуванням введення воєнного стану, ресурси контролю за поведінкою підозрюваних у контексті встановлення місцезнаходження, перетину державного кордону є більш обмеженими. Це вимагає вжиття додаткових заходів з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваних, в тому числі шляхом застосування запобіжних заходів та покладення обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, який обумовлений саме існуванням саме ризику переховування. На даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду наразі є високим.

Окрім того, переховуватись від органів досудового розслідування та суду можливо не лише за кордоном, а і в межах території України. Більше того, слідчий суддя зазначає, що існують способи виїзду за кордон чоловіків призовного віку, до прикладу, з волонтерською місією тощо. А тому стверджувати, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у тому числі, за кордоном нівельовано повністю, неможливо.

Отже, обставини, встановлені під час розгляду клопотання, у сукупності дають підстави для висновку про те, що ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду є актуальним.

Даний факт у сукупності з обставинами, що характеризують особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 належить до тяжких злочинів, за яке передбачено відповідальність у виді позбавлення волі строком відп`яти до десяти років.

Дана обставина, може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на зазначене, а також в сукупності з іншими встановленими слідчим суддею обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, а належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 у статусі підозрюваного не може свідчити про відсутність даного ризику.

Щодо існування ризику незаконного впливу на свідка у цьому ж кримінальному провадженні

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілим у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, слідчий суддя може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки, потерпілий допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків у кримінальному провадженні та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, підозрюваний стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Відповідний незаконний виплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинив злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Слідчий суддя вважає ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обгрунтованим, оскільки їх показання відповідно, є процессуальними джерелами доказів ( ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування.

При цьому слід врахувати, що оскільки наразі кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, стороною обвинувачення допитані не усі свідки. Таким чином, навіть незважаючи на проведення допитів осіб на стадії досудового розслідування, незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу дасть йому можливість здійснювати вплив на вказаних вище осіб з метою спотворення їхніх показань під час розгляду кримінального провадження у суді.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Слідчий суддя вважає реальним існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість домовлятись із іншими можливими співучасниками злочину, про спільну позицію та процесуальну поведінку, консультуватись з приводу можливих способів уникнення від передбаченої законом відповідальності.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення

На підтвердження наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу немає, а відтак може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного злочину та відомостями про ймовірну участь у ньому підозрюваного, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність застосування запобіжного заходу.

Ураховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Водночас, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, належним чином не вмотивоване, а викладені в ньому доводи, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово буде виправданим.

Слідчий суддя зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння та його тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, він не виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Водночас , слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про застосування дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту, належним чином не вмотивоване, а викладені в ньому доводи, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту буде виправданим.

Слідчий суддя зазначає, що тяжкість діяння, та існування ризиків не свідчать про те, що при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в певний час доби, він не виконуватиме покладені на нього процесуальні обовязки.

У даному випадку, слідчий суддя, враховує те, що ОСОБА_4 є єдиним годувальником в сім`ї , має на утриманні одну малолітню дитину і застосування відносно ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту позбавить його сім`ю до засобів для існування, а відтак вважає за необхідне, застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

За таких обставин, слідчий суддя , врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, такі висновки ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах. При цьому, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби без застосування засобу електронного засобу контролю.

Слідчий суддя також акцентує увагу на тому, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, будь-який запобіжний захід (у тому числі і винятковий запобіжний захід - тримання під вартою) застосовується виключно з метою забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчиняти дії перелічені у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є покаранням за вчинене кримінальне правопорушення у розумінні норм кримінального закону і не може застосовуватися у якості такого.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000050 від 30.03.2023 старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ззареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 201-1 КК України ? запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби у період з 23:00 год. по 07:00 год. наступної доби, без застосування електронного засобу контролю, на строк до двох місяців, в межах строку досудового розслідування, а саме до 25 липня 2024 року.

У відповіднсті до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки :

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не залишати місце проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у нічний час доби у період з 23:00 год. по 07:00 год. наступної доби;

3) здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

В решті вимог клопотання - відмовити.

Строк дії ухвали - до 25 липня 2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вище вказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід. Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали оголошено 04.06.2024 року о 09 год. 20 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1