Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2059/24
Провадження № 1-кс/935/534/24
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2024 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , зі секретарем ............................... ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора…………………..... . ОСОБА_3 ,

слідчого …………………... . . . ОСОБА_4 ,

підозрюваного……………….. . ОСОБА_5 ,

адвоката……………………….. ОСОБА_6 ( в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 ,

погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури,

по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 07.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харитонівка, Коростишівського району, Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, утриманців не має, особою з інвалідністю та депутатом не являється, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

УСТАНОВИВ:

09 липня 2024 року до Коростишівського районного суду Житомирської області надійшло відповідне клопотання, в якому слідчий прохає про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

1.1 Доводи клопотання

Відповідно до матеріалів клопотання, у провадженні СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000330, внесене 07.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.07.2024 близько 17 години ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 перебували на березі водойми, а саме річки Вив`янки, яка розташовананеподалік АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої та відпочивали.

Цього дня у вказаному місці, близько 18 години 20 хвилин між ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з ОСОБА_8 через те, що останній ображав словесно ОСОБА_10 . В ході даного конфлікту ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_8 та той в свою чергу штовхнув у відповідь ОСОБА_5 . Продовжуючи конфлікт ОСОБА_5 за допомогою лівої долоні завдав 1 удар лівою долонею в праву частину обличчя ОСОБА_8 , в свою чергу той завдав декілька ударів кулаком у відповідь по голові ОСОБА_5 .

В цей час місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 зі значною силою завдав 1 удар кулаком лівої руки в праву частину голови ОСОБА_8 , 1 удар кулаком правої руки в район лівого вуха та 1 удар кулаком лівої руки в праву бокову частину голови ОСОБА_8 який від вказаних ударів втратив свідомість та впав на землю та захропів.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку зі здавленням стовбура головного мозку, закритої черепно-лицевої травми, які знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 .

За наявності достатніх доказів відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: витягом з ЄРДР №0000330 від 07.07.2024; протоколом огляду місця події від 07.07.2024; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколами слідчого експерименту з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 .

Підставою для подачі клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме пунктам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування і суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; 3) незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування ризиків слідчий зазначає, що існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та в подальшому суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Вік ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу, стійких соціальних зв`язків. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків події, які проживають в одному населеному пункті. На даний час проведено лише першочергові слідчі дії, заплановано додитати додаткових свідків, проведення експертиз, а перебуваючи на волі підозрюваний зможе вплинути на хід розслідування.

Таким чином, враховуючи, що з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки даного злочину, відсутність доказів наявності міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що йому загрожує, з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України

1.2 Доводи сторони обвинувачення

Слідчий ОСОБА_4 , та прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні тексту клопотання та зазначили, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

1.3 Доводи сторони захисту

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не заперечив, однак просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, такий як домашній арешт, вказав, що буде з`являтись на всі виклики до слідчого.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечив щодо поданого клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, такий як домашній арешт. Ризики є необґрунтовані, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, працював неофіційно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувавсь.

1.4 Оцінка та висновки слідчого судді

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч.2 ст.184 КПК України надані підозрюваному та захиснику 08.07.2024.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

1.5 Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, 07.07.2024 р. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Постановою прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 перекваліфіковано кримінальне правопорушення № 0000330 , від 07.07.20214, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 08.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України, а саме: в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що спричинило його смерть.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, є обґрунтованими та допустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин. Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

1.6 Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.121 КК України, є тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тяжкість покарання за ч.2 ст.121 КК України не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_5 , однак, у сукупності з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення на даному етапі кримінального провадження існування ризиків, передбачених п.2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України: 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб не має, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації та місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , за інкриміноване кримінальне правопорушення, конкретні обставини вчинення інкримінованого діяння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до підозрюваонго запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити впливу на свідків. Застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки не вирішувалось, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому, слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

1.7 Щодо визначення застави

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК Українислідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя не визначає розмір застави.

За наведених вище обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, - слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесят) діб, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 07 липня 2024 року.

Дія ухвали закінчується 03 вересня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1