Справа № 738/1826/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/174/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові, в режимі відеоконференції, в порядку апеляційного розгляду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чулаківка Голопристанського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

про відмову у задоволені подання про заміну покарання більш м`яким,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні спільного подання начальника ДУ «Менська виправна колонія № 91» та голови спостережної комісії Менської міської ради Чернігівської області про заміну покарання більш м`яким (обмеженням волі) засудженому ОСОБА_7 .

Відмовляючи у задоволенні подання суд 1 інстанції зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що засуджений під час відбування покарання неодноразово, а саме чотирнадцять разів порушував встановлений порядок відбування покарання в період з 2016 по 2021 року. Має три заохочення, 2019, 2020 року, але останнє заохочення ним отримане з проміжком в три роки, в жовтні 2023 року, безпосередньо перед зверненням з поданням до суду, що може свідчити при пристосовчу поведінку засудженого, а відбуття встановленої законом частини строку покарання не є достатньою підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. На даний час засуджений не довів свого виправлення

Захисник-адвокат ОСОБА_6 на ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та замінити ОСОБА_7 невідбуту частину покарання більш м`яким обмеженням волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину покарання та став на шлях виправлення. Проте судом 1 інстанції не в повній мірі враховані дані про особу засудженого, зокрема те, що він встановленого порядку відбування покарання не порушує, розпорядку дня дотримується, в належному санітарному стані утримує своє спальне місце, дотримується правил пожежної безпеки, у колективі підтримує рівні доброзичливі стосунки, неконфліктний. Приймав активну участь у ремонтних роботах приміщення відділення СПС, а також проводив заміну електричних дротів на відділенні. До покладених обов`язків відноситься сумлінно та добросовісно.

Також поза увагою суду лишилась інформація про те, що з 26.06.2023 року він виконує обов`язки старшого днювального відділення СПС №6, що свідчить про те, що він не просто самостійно дотримується належної поведінки, а й допомагає іншим її дотримуватися та слідкує за порядком на ввіреній йому ділянці.

Суд не звернув увагу на долучені до подання висновки, зроблені на основі проходження тестів по системі «Касандра», з яких вбачається, що ОСОБА_7 довів своє виправлення.

Також суд не взяв до уваги доводи представників установи, та позитивні характеристики, які свідчать, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та відношенням до праці довів те, що він заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яких.

Висновки суду про те, що наявність заохочення, отриманого перед зверненням до суду з поданням може свідчити про пристосовчу поведінку засудженого суперечить характеристиці, наданій установою та матеріалами справи, і суб`єктивним поняттям.

Наявність у ОСОБА_7 заохочень та факт доручення йому більш відповідальної роботи, зокрема, роботи днювального, а також роботи, пов`язаної з ризиком ураження електричним струмом, які він виконував відповідально, вказує на те, що він довів своє виправлення та йому може бути замінено невідбуту частину покарання більш м`яким.

В запереченнях на апеляційну скаргу сторони захисту прокурор вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Необхідною умовою застосування положень статті 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення в обсязі, достатньому для застосування положень ст. 82 КК України. З цими висновками апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року засуджений за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 14 років 11 місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 18.05.2015 року. За час відбування покарання у Одеській УВП № 21 допускав порушення встановленого режиму утримання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, розпорядок дня виконував. Згідно протоколу № 41 був поставлений на облік, як схильний до спричинення собі тілесних ушкоджень.

В Менській виправній колонії №91 покарання відбуває з 06.07.2018 року по теперішній час.

Згідно характеристики, ОСОБА_7 характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, має три заохочення. Наказом № 69/ЗС-18 від 01.11.2018 року був поставлений на облік осіб, схильних до злісного порушення встановленого порядку відбування покарання. Наказом № 77/ЗС-19 від 02.10.2019 знятий з обліку. За час відбування покарання був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи, залучався до суспільно корисної праці, був працевлаштованим робітником дільниці майстерень установи, з 26.06.2023 року виконує обов`язки старшого днювального відділення СПС 6. До покладених обов`язків відноситься сумлінно та відповідально.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду 1 інстанції про те, що три заохочення щодо ОСОБА_7 були застосовані в 2019, 2020 та 2023 роках, тобто, останнє заохочення ним отримане з проміжком в три роки та безпосередньо перед зверненням з поданням до суду. Окрім того, засуджений ОСОБА_7 , отримуючи заохочення, під час відбування покарання неодноразово, а саме чотирнадцять разів порушував встановлений порядок відбування покарання в період з 2016 р. по 2021 рік, які хоч і погашені в установленому законом порядку, проте в цілому характеризують поведінку засудженого за увесь період відбування покарання.

Наявність у ОСОБА_7 трьох заохочень та відсутність на даний час у нього діючих стягнень не спростовують правильності висновків суду з врахуванням вищевказаних обставин та самі по собі не можуть бути достатньою підставою для заміни невідбутої частини строку покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.

При прийнятті рішення суд першої інстанції, врахувавши дані про поведінку засудженого ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують його особу в цілому, дійшов правильного висновку, що засуджений не довів своє виправлення в обсязі, достатньому для застосування положень ст. 82 КК України.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про необґрунтованість оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_7 про відмову у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4