Провадження № 1-кс/947/3579/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000174 від 11.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000174 від 11.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, в рамках якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на речі та майно, вилучені у ході проведеного 12.03.2024 року санкціонованого обшуку автомобіля «Кіа Cerato» державний номер НОМЕР_1 , (VIN: НОМЕР_2 ), 2006 року випуску, сірого кольору, який належить ОСОБА_5 , із забороною володіння, користування та розпорядження.

В обґрунтування підстав накладення арешту на майно вказує, що вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно перебуває у незаконному обігу, є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, проте від прокурора ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за його відсутності.

Власник майна у судове засідання також не з`явився, натомість адвокат ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 , скерували на адресу слідчого судді заяву про розгляд вказаного клопотання за їх відсутності та повідомили, що проти задоволення клопотання, а тому керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 11.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що на території м. Одеса та Одеської області діє група осіб, яка, використовуючи мережу «Інтернет», займається незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території Одеської області та інших регіонів України.

У ході проведення подальшого досудового розслідування та проведеними оперативно - розшуковими заходами встановлено, що група осіб до складу якої входять ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які використовуючи мережу «Інтернет» здійснюють збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_3 ) громадянка України, уродженка м. Одеси, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яка здійснює незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, що підтверджується проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями в ході яких відібрано 2 зразки порошкоподібної речовини, які відповідно до висновків експерта містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

У ході подальшого досудового розслідування зафіксована протиправна діяльність вище вказаних осіб, і орган досудового розслідування має достатні підстави вважати, що виявлені документи, предмети та речі у своїй сукупності мають безпосередній зв`язок із вчиненими кримінальними правопорушеннями. Зв`язок цих речей та предметів із розслідуваними кримінальними правопорушеннями полягає в тому, що в них містяться відомості злочинної діяльності особи причетної до вчинення цих кримінальних правопорушень, які в ході розслідування підлягають доказуванню, а окремі з них, можуть бути доказами.

Так, 12.03.2024 в порядку ст. 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено санкціонований обшук транспортного засобу марки «Кіа Cerato» державний номер НОМЕР_1 , (VIN: НОМЕР_2 ), 2006 року випуску, сірого кольору, який належить ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які мають вагоме значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «КІА Cerato» днВН5174РВ , серії НОМЕР_4 ; зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору; ключі до транспортного засобу марки «КІА Cerato» днВН5174РВ; транспортний засіб марки «КІА Cerato» дн НОМЕР_1 .

12.03.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

12.03.2024 відносно ОСОБА_5 складено та повідомлено останній про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків віднесено можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна, зокрема для третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, визначених підстав накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як зазначалось вище, 12.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень. Обставини, що підтверджують підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та вагомість наявних доказів про їх вчинення підтверджуються долученими до клопотання, в копіях зокрема: протоколом обшуку, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, повідомленням про підозру, постановою про визнання предметів речовими доказами, та іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами.

Факти та обставини, які були озвучені та досліджені під час судового засідання, з розумною достатністю та вірогідністю, могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, на даному етапі досудового розслідування, що події кримінальних правопорушень відбулись та до них може бути причетна ОСОБА_5 .

У майбутньому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Викладене узгоджується з позицією, яка викладена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

Арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також документи, якщо вони містять зазначені вище ознаки.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудове розслідування означеного кримінального провадження триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів поданого клопотання, в результаті оперативно-розшукових заходів було встановлено, що ОСОБА_5 здійснює незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин,

Так, в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля ОСОБА_5 було вилучено: транспортний засіб, ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію та зіп-пакет з порошкоподібною речовино, які можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 12.03.2024 року, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Слідчий суддя зазначає, що вилучені зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, підлягає дослідженню та є об`єктом експертних досліджень.

Також слідчий суддя вважає, що автомобіль, свідоцтво про реєстрацію та ключі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути знаряддями та предметами вчинення злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які були засобами вчинення злочинів, та залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про призначення експертного дослідження, вилучених речей, результатів огляду інформації, яка міститься на них, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 12.03.2024 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000174 від 11.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною володіння, користування та розпорядження арешт на майно, виявлене та вилучене 12.03.2024 в ході проведеного санкціонованого обшуку транспортного засобу марки «Кіа Cerato» державний номер НОМЕР_1 , (VIN: НОМЕР_2 ), 2006 року випуску, сірого кольору, який належить ОСОБА_5 , а саме:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «КІА Cerato» днВН5174РВ , серії НОМЕР_4 ;

- зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- ключі до транспортного засобу марки «КІА Cerato» днВН5174РВ;

- транспортний засіб марки «КІА Cerato» дн НОМЕР_1 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1