ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/4925/23 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/28/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2023 року стосовно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Євлах Азербайджанської РСР, особи без громадянства, з середньою освітою, офіційно не працюючий, неодружений, до арешту проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 11.06.1991 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 46-1 КК України - відстрочено виконання вироку на 2 роки;

- 01.11.1995 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 13.11.1996 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19.02.2001 Московським районним судом м. Харкова за ст. 121 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 05.09.2003 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 від відбування покарання звільнений;

- 21.03.2005 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі;

- 03.04.2006 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 12.12.2006 на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області на невідбутий строк 2 місяці 29 днів;

- 04.01.2012 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. ч. 1, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 17.03.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 08.12.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 26.04.2017 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18.04.2017 на невідбутий строк 2 місяці;

- 05.07.2019 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 07.02.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 19.01.2023 за відбуттям покарання,

засуджений за:

- ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_9 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив нові злочини проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за наступних обставин:

Так, ОСОБА_9 14.07.2023 о 19 год. 24 хв., знаходився в торгівельному залі магазину «Аврора», що розташований за адресою: м. Харків, пр-т Ново-Баварський, 81, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Вигідна покупка».

Саме в той час у ОСОБА_9 виник протиправний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-яких товарів з торгівельного залу магазину «Аврора», належних ТОВ «Вигідна покупка».

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, ОСОБА_9 підійшов до стенду з товарами та, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб і співробітників магазину не спостерігає, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів наступними товарами: гаманцем жіночим, шкірозамінник, арт. 35533, у кількості 1 шт., у новому стані, вартістю 129 грн. 00 коп.; гаманцем жіночим, на змійці, арт. 54075, у кількості 2 шт., у новому стані, вартістю 398 грн. 00 коп.; гаманцем жіночим, з малюнка, арт. 12960, у кількості 2 шт., у новому стані, вартістю. 198 грн. 00 коп.; гаманцем жіночим, шкірозамінник, арт. 8232, у кількості 1 шт., у новому стані, вартістю 129 грн. 00 коп., заховавши їх у рукав своєї спортивної майстерки, яку тримав у руці.

Після цього, ОСОБА_9 , звернувши на свою користь зазначені товари, бажаючи довести свій протиправний задум до кінця, здійснив їх переміщення від місця заволодіння, та, оминаючи касову зону, вийшов за межі торгового залу магазину «Аврора», з місця скоєння правопорушення зник та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_9 таємно заволодів майном, що належить ТОВ «Вигідна покупка», на суму 854 грн. 00 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4371/23 від 08.08.2023, заподіявши матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_9 , відчуваючи безкарність за раніше вчинений злочин, вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин:

Так, ОСОБА_9 16.07.2023 о 16 год. 59 хв., знаходився в торгівельному залі магазину «Аврора», що розташований за адресою: м. Харків, пр-т Ново-Баварський, 81, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Вигідна покупка».

Саме в той час у ОСОБА_9 виник протиправний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-яких товарів з торгівельного залу магазину «Аврора», належних ТОВ «Вигідна покупка».

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, ОСОБА_9 підійшов до стенду з товарами, та, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб і співробітників магазину не спостерігає, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів наступними товарами: гаманцем жіночим, екошкіра, арт. 56544, у кількості 2 шт., у новому стані, вартістю 398 грн. 00 коп.; гаманцем жіночим, шкірозамінник, арт. 8232, у кількості 2 шт., у новому стані, вартістю 258 грн. 00 коп.; гаманцем кольоровим, арт. 54906, у кількості 1 шт., у новому стані, вартістю 149 грн. 00 коп.; гаманцем жіночим, на змійці, арт. 54075, у кількості 1 шт., у новому стані, вартістю 199 грн. 00 коп., заховавши їх у рукав своєї спортивної майстерки, яку тримав у руці.

Таким чином ОСОБА_9 , діючи усвідомлено, виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належним ТОВ «Вигідна покупка», почав здійснювати переміщення товарів від місця заволодіння повз касову зону, у напрямку до виходу за межі торгового залу магазину «Аврора», з тим, щоб в подальшому розпорядитись викраденим на власний розсуд.

Однак, ОСОБА_9 , вважаючи виконаними усі необхідні дії для доведення до кінця протиправного діяння, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, не зміг закінчити злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були припинені касиром магазину «Аврора» після виходу за касову зону.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_9 намагався заволодіти майном, що належить ТОВ «Вигідна покупка», на суму 1004 грн. 00 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4371/23 від 08.08.2023.

Прокурор, ще до початку апеляційного розгляду відмовився від своєї апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений не згоден з призначеним покаранням, оскільки вважає його за надто суворим.

Захисник обвинуваченого також просить змінити вирок в частині призначення покарання та застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_9 огли від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Згідно вироку (т. 1 а. с. 78 - 82), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Дії ОСОБА_9 огли суд вірно кваліфікував за епізодом від 14.07.2023 - за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; за епізодом від 16.07.2023 - за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальній стан тощо.

Згідно з положеннями ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 огли, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до статті 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, а також особу обвинуваченого.

Так, судом враховано, що ОСОБА_9 огли є особою без громадянства, неодноразово судимий, останній раз 07.02.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 19.01.2023 за відбуттям покарання, вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення за наявності не знятих та непогашених судимостей, не одружений, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 огли, суд визнав, щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Санкція КК України за якою обвинувачується ОСОБА_9 огли передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що саме покарання у вигляді позбавлення волі, буде відповідати положенням кримінального Закону, ступеню тяжкості скоєного правопорушення, особі обвинуваченої та попередженню скоєння нею нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. ст. 50 та 65 КК України.

Разом з цим, приймаючи рішення щодо призначення конкретного покарання, суд першої інстанції дотримався існуючих правових позицій з цього приводу та ухвалив, на думку колегії суддів, законне й обґрунтоване рішення, а розмір призначеного покарання, виходячи з положення ст. 414 КПК України, не можна вважати явно несправедливим через суворість тож його слід визнати справедливим.

Крім того, колегія суддів вважає, що інше більш м`яке покарання не зможе забезпечити досягнення мети встановленої ч. 2 ст. 50 КК України, а саме запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що в сучасних умовах сьогодення набуває особливо важливого значення.

Отже доводи апеляції захисника про не застосування положень ст. 75 КК України є непереконливими, спростовуються викладеними у вироку районного суду, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2023 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді