Справа№ 953/3842/24
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" червня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
цивільного відповідача ОСОБА_5 ,
представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Золочівського району, м. Золочів, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, раніше судимий:
- вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.03.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням на 2 роки;
- вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2018 за ч. 1 ст. 321 КК України, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 день, звільнений 07.09.2021 з Холодногірської ВК №18 Харківської області умовно-достроково, з невідбутим строком 2 місяці 21 день,
не має офіційного місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
18.12.2023 ОСОБА_6 попросив свого знайомого ОСОБА_5 зайти до нього в квартиру АДРЕСА_2 , де перебували його банківські картки, зняти з них грошові кошти і придбати продукти харчування, які привезти йому не пізніше 20.12.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , для чого дав ОСОБА_5 ключі від вказаної квартири та PIN-коди від своїх банківських карток.
Після чого ОСОБА_5 розпорядився грошовими коштами і продуктами харчування на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 2791,35 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив про обставини його вчинення, щиро розкаявся. Підтвердив зазначені вище обставини, вказуючи, що 18.12.2023 ОСОБА_6 просив його зайти в квартиру АДРЕСА_2 , де знаходилися банківські картки останнього, зняти з них грошові кошти і придбати продукти харчування, які привезти йому не пізніше 20.12.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , для чого дав йому ключі від вказаної квартири та PIN-коди від своїх банківських карток. 19.12.2023 в період часу з 12:45 год. по 13:00 год. він здійснив зняття готівки на суму 2500 грн. з банківської картки АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 в банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Ак. Проскури, 3, в приміщенні супермаркету «Чудо Маркет». Не покидаючи приміщення супермаркету «Чудо Маркет», він направився до продуктового відділу вказаного супермаркету, де здійснив купівлю алкогольних напоїв та продуктів харчування, розплатившись за них за допомогою раніше отриманої ним банківської картки АТ «Державний ощадний банк України», № НОМЕР_2 , належної ОСОБА_6 , на суму 291,35 грн.
Цивільний відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги у цивільному позову визнав повністю, зазначив, що повністю відшкодував завдану шкоду.
В ході судового розгляду справи в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 просив ОСОБА_5 суворо не наказувати, оскільки завдана ним шкода у розмірі 2800,00 грн. йому повністю відшкодована. В дане судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, згідно наданої заяви, просить розглянути справу у його відсутність, відмовляється від заявленого цивільного позову, оскільки шкода йому в повному обсязі відшкодована обвинуваченим (а.с. 83).
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, вказаних вище, беручи до уваги, що обвинувачений, потерпілий та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думки учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглянув кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , інші учасники справи вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.
За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановлена та доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він є уродженцем Харківської області, Золочівського району, м. Золочів, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, раніше судимий: вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.03.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням на 2 роки; вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2018 за ч. 1 ст. 321, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 день, звільнений 07.09.2021 з Холодногірської ВК №18 Харківської області умовно-достроково, з невідбутим строком 2 місяці 21 день (а.с. 58-59), не має офіційного місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 є осудною особою, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 53, 54).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуді своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розумінні наслідків своїх дій.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий за умисне кримінальне правопорушення вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2018 за ч. 1 ст. 321, ст.ст. 71, 72 КК України, та ним вчинено нове умисне кримінальне правопорушення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжкого злочину, його конкретні обставини та наслідки. Суд також враховує данні про особу винного, зазначені вище, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, наявність обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, про які зазначено вище, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції його від суспільства, та можливість його виправлення без відбування покарання, тому суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, і призначає покарання з іспитовим строком, із застосуванням ст. 76 КК України, із покладенням обов`язків. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому, дійшовши висновку про можливість призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає підстав до застосування положень ст. 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
В межах даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 , в якому він просить стягнути з ОСОБА_5 на його користь матеріальну шкоду у сумі 2791,35 грн. (дві тисячі сімсот дев`яносто одна гривня тридцять п`ять копійок) (а.с. 16-17-30).
Відповідно до вимог ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Вимогами ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При вирішенні позовних вимог, суд виходить із того, що згідно пояснень потерпілого ОСОБА_6 , йому було відшкодовано суму матеріальної шкоди в розмірі 2800 грн., у зв`язку із чим потерпілий як цивільний позивач відмовився від позову.
Згідно ч. 5 ст. 129 ЦПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Враховуючи викладене, у зв`язку із відмовою цивільного позивача від цивільного позову суд закриває провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням
Судові витрати за проведення судової експертизи відсутні.
Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.03.2024 (справа № 953/1749/24 н/п 1-кс/953/1842/24), у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з представником уповноваженого органу з питань пробації.
Закрити провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у зв`язку з відмовою цивільного позивача від цивільного позову.
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.03.2024 (справа № 953/1749/24 н/п 1-кс/953/1842/24), а саме: банківську карту «ОщадБанк» № НОМЕР_2 ; банківську карту «ОщадБанк» № НОМЕР_1 ; 2 (два) ключі від дверного замка; магнітний ключ від домофону.
- банківську карту «ОщадБанк» № НОМЕР_2 ; банківську карту «ОщадБанк» № НОМЕР_1 ; 2 (два) ключі від дверного замка; магнітний ключ від домофону, передане в користування власнику ОСОБА_6 (а.с. 45-46, 47, 48) залишити власнику майна ОСОБА_6 ;
- диск Alerus, об`ємом 4,7 GB, на якому знаходяться 2 відеозаписи, долучений до матеріалів кримінального провадження (а.с. 49-50) зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити потерпілому, обвинуваченому, захиснику, цивільному позивачу, цивільному відповідачу право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1