УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2024 року за № 0002026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, Україна, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працює, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, депутатом, інвалідом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, учасником бойових дій, не являється,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаним клопотанням.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначає, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002026 від 18 червня 2024 року.

18 червня 2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 сидів на лавці поряд з вказаним будинком, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24лютого 2022 року за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому неодноразово продовжений, зокрема, Указом Президента України за № 271/2024 від 06 травня 2024 року з 05 години 30 хвилин 06 травня 2024 року строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке знаходилось в кишені сорочки потерпілого ОСОБА_7 та належало останньому, а саме: банківську картку АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ).

Після чого, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, використовуючи банківську картку АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), яка належить потерпілому ОСОБА_7 , в період часу з 13 години 13 хвилин по 13 годину 28 хвилин 18 червня 2024 року, здійснив оплату товарів, і таким чином викрав грошові кошти потерпілого на загальну суму 2 415 гривень 00 копійок.

В подальшому, ОСОБА_6 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

18 червня 2024 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

19 червня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно ч.4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0002026 доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 червня 2024 року;

- протоколом огляду місця події від 18 червня 2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 18 червня 2024 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому від 18 червня 2024 року;

- випискою А « УкрСиббанк» по картковому рахунку клієнта ОСОБА_7 за період з 18 червня 2024 року по 19 червня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18 червня 2024 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_8 від 18 червня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18 червня 2024 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 від 18 червня 2024 року;

- постановою слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 18 червня 2024 року про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису;

- протоколом зняття показань технічних приладів та технічни засобів, що мютьфункцї фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, вдеоапису від 18 червня 2024 року;

- протоколом огляду предмета від 18 червня 2024 року;

- постановою слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 18 червня 2024 року про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 18 червня 2024 року;

- постановою старшого слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 19 червня 2024 року про визнання речовим доказом;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 19 червня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18 червня 2024 року;

- протоколом огляду від 18 червня 2024 року;

- постановою старшого слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 від 19 червня 2024 року про визнання речовим доказом;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19 червня 2024 року;

- заявою ОСОБА_11 від19 червня 2024 року;

- протоколом огляду місця події від 19 червня 2024 року;

- постановою старшого слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 від 19 червня 2024 року про визнання речовим доказом;

- вимогою УІАП ГУНП в Черкаській області від 9 червня 2024 року за вих. № 11986/46/03-24;

- довідкою № 25-19062024/71001 від 19 червня 2024 року, виданою УІАП ГУНП в Черкаській області

- протоколом огляду місця події від 19 червня 2024 року,

- постановою слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 19 червня 2024 року про визнання речовими доказами;

- іншими зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження №0002026 доказами в їх сукупності.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім в умовах воєнного стану в Україні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні;

4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно ч.4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім в умовах воєнного стану в Україні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому останній, під тягарем можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 не працює, офіційне джерело доходу відсутнє.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності:

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 1988 року за ч.1 ст. 141 КК УРСР засуджений до позбавлення волі строком на 2(два) роки, в силу ст. 25 КК УРСР засуджений умовно з обов`язковим застосуванням праці;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 лютого 1995 року засуджений за ч.3 ст. 101 КК України до позбавлення волі строком на 6(шість) років;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 січня 2002 року за ч.1 ст. 263 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 2(два) роки 6(шість) місяців;

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2002 року за ч.1 ст. 185 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2(два) роки;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2003 року за ч.1 ст. 309 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 1(один) рік, на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано частково невідбутий строк 1 (один) місяць за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2002 року;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2004 року за ст. 369 КК України засуджений до 4(чотирьох) місяців арешту;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2006 року за ст. 395 КК України засуджений до 6(шести) місяців арешту;

- вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 грудня 2017 року засуджений за ч.1 ст. 263-1 КК України до позбавлення волі строком на 3(три) роки; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1(один) рік;

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2022 року засуджений за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 КК України до позбавлення волі строком на 5(п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік; на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року звільнений по закінченню іспитового строку,

на шлях виправлення не став, знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, який вчинений останнім в умовах воєнного стану в Україні.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п.1), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому обізнаний у методах проведення досудового розслідування, і, як наслідок може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.4) ч.1 ст.177 КПК України, перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 та слідчий Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області заявлені в клопотанні вимоги підтримали, зазначили, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні;

4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно ч.4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім в умовах воєнного стану в Україні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому останній, під тягарем можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 не працює, офіційне джерело доходу відсутнє.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, який вчинений останнім в умовах воєнного стану в Україні.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п.1), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому обізнаний у методах проведення досудового розслідування, і, як наслідок може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.4) ч.1 ст.177 КПК України, перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження, а тому існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст.177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п.4) ч.1 ст.184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Просили визначити розмір застави 50 (п`ятдесят) мінімальних прожиткових мінімумів.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, проти задоволення заявлених в клопотанні вимог заперечив, просив обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечила проти задоволення заявлених в клопотанні вимог про обрання підозрюваному ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,; зазначила, що прокурором та слідчим не доведено належними доказами наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

З моменту вчинення кримінального правопорушення 18 червня 2024 року і до цього часу у підозрюваного належна процесуальна поведінка, останній співпрацює з органом досудового розслідування.

З моменту вчинення кримінального правопорушення відсутня інформація про вплив підозрюваного на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

При обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_6 просила врахувати, що останній має постійне місце проживання; одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Просила обрати останньому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

В разі обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила визначити розмір застави - 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0002026, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0002026внесені до вказаного реєстру 18 червня 2024 року за фабулою: «18.06.2024 р. близько 14 год. за адресою АДРЕСА_3 , невстановлені особи, в умовах воєнного стану, з кишені одягу таємно викрали майно гр.. ОСОБА_7 , 1965 р.н., а саме банківські картки за допомогою яких викрали грошові кошти в сумі 2415 грн. в з викраденим зникли (ЄО 32793 від 18.06.2024)» - правова кваліфікація - ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002026 від 18 червня 2024 року за ч.4 ст. 185 КК України.

Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002026 від 18 червня 2024 року.

18 червня 2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 сидів на лавці поряд з вказаним будинком, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24лютого 2022 року за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому неодноразово продовжений, зокрема, Указом Президента України за № 271/2024 від 06 травня 2024 року з 05 години 30 хвилин 06 травня 2024 року строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке знаходилось в кишені сорочки потерпілого ОСОБА_7 та належало останньому, а саме: банківську картку АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ).

Після чого, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, використовуючи банківську картку АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), яка належить потерпілому ОСОБА_7 , в період часу з 13 години 13 хвилин по 13 годину 28 хвилин 18 червня 2024 року, здійснив оплату товарів, і таким чином викрав грошові кошти потерпілого на загальну суму 2 415 гривень 00 копійок.

В подальшому, ОСОБА_6 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

18 червня 2024 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

19 червня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно ч.4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у:

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002026;

- повідомленні про підозру від 19 червня 2024 року;

- протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 червня 2024 року;

- протоколі огляду місця події від 18 червня 2024 року;

- протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 18 червня 2024 року;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому від 18 червня 2024 року;

- виписці А « УкрСиббанк» по картковому рахунку клієнта ОСОБА_7 за період з 18 червня 2024 року по 19 червня 2024 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 18 червня 2024 року;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_8 від 18 червня 2024 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 18 червня 2024 року;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 від 18 червня 2024 року;

- постанові слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 18 червня 2024 року про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису;

- протоколі зняття показань технічних приладів та технічни засобів, що мютьфункцї фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, вдеоапису від 18 червня 2024 року;

- протоколі огляду предмета від 18 червня 2024 року;

- постанові слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 18 червня 2024 року про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів;

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 18 червня 2024 року;

- постановою старшого слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 19 червня 2024 року про визнання речовим доказом;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 19 червня 2024 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 18 червня 2024 року;

- протоколі огляду від 18 червня 2024 року;

- постанові старшого слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 від 19 червня 2024 року про визнання речовим доказом;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 19 червня 2024 року;

- заяві ОСОБА_11 від19 червня 2024 року;

- протоколі огляду місця події від 19 червня 2024 року;

- постанові старшого слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 від 19 червня 2024 року про визнання речовим доказом;

- вимозі УІАП ГУНП в Черкаській області від 9 червня 2024 року за вих. № 11986/46/03-24;

- довідці № 25-19062024/71001 від 19 червня 2024 року, виданою УІАП ГУНП в Черкаській області

- протоколі огляду місця події від 19 червня 2024 року,

- постанові слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 19 червня 2024 року про визнання речовими доказами;

свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що згідно ч. 5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що згідно ч. 5 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, який вчинений останнім в умовах воєнного стану в Україні.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, його необхідно оцінювати з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Враховуючи викладене, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно ч.4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім в умовах воєнного стану в Україні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому останній, під тягарем можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 не працює, офіційне джерело доходу відсутнє.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності:

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 1988 року за ч.1 ст. 141 КК УРСР засуджений до позбавлення волі строком на 2(два) роки, в силу ст. 25 КК УРСР засуджений умовно з обов`язковим застосуванням праці;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 лютого 1995 року засуджений за ч.3 ст. 101 КК України до позбавлення волі строком на 6(шість) років;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 січня 2002 року за ч.1 ст. 263 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 2(два) роки 6(шість) місяців;

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2002 року за ч.1 ст. 185 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2(два) роки;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2003 року за ч.1 ст. 309 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 1(один) рік, на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано частково невідбутий строк 1 (один) місяць за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2002 року;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2004 року за ст. 369 КК України засуджений до 4(чотирьох) місяців арешту;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2006 року за ст. 395 КК України засуджений до 6(шести) місяців арешту;

- вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 грудня 2017 року засуджений за ч.1 ст. 263-1 КК України до позбавлення волі строком на 3(три) роки; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1(один) рік;

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2022 року засуджений за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 КК України до позбавлення волі строком на 5(п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік; на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року звільнений по закінченню іспитового строку,

на шлях виправлення не став, знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, який вчинений останнім в умовах воєнного стану в Україні.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п.1), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому обізнаний у методах проведення досудового розслідування, і, як наслідок може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.4) ч.1 ст.177 КПК України, перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження, а тому існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст.177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно п.п. 4),5) ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини та утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав.

Підозрюваний ОСОБА_6 не працює, офіційне джерело доходу відсутнє; одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатні батьки відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності:

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 1988 року за ч.1 ст. 141 КК УРСР засуджений до позбавлення волі строком на 2(два) роки, в силу ст. 25 КК УРСР засуджений умовно з обов`язковим застосуванням праці;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 лютого 1995 року засуджений за ч.3 ст. 101 КК України до позбавлення волі строком на 6(шість) років;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 січня 2002 року за ч.1 ст. 263 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 2(два) роки 6(шість) місяців;

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2002 року за ч.1 ст. 185 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2(два) роки;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2003 року за ч.1 ст. 309 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 1(один) рік, на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано частково невідбутий строк 1 (один) місяць за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2002 року;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2004 року за ст. 369 КК України засуджений до 4(чотирьох) місяців арешту;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2006 року за ст. 395 КК України засуджений до 6(шести) місяців арешту;

- вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 грудня 2017 року засуджений за ч.1 ст. 263-1 КК України до позбавлення волі строком на 3(три) роки; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1(один) рік;

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2022 року засуджений за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 КК України до позбавлення волі строком на 5(п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік; на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року звільнений по закінченню іспитового строку,

на шлях виправлення не став, знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, який вчинений останнім в умовах воєнного стану в Україні.

Підозрюваний ОСОБА_6 не працює, офіційне джерело доходу відсутнє.

Прокурором та слідчим доведено належними, достатніми, достовірними наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 шляхом застосування відносно останнього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , майновий та сімейний стан останнього, обставини вчинення останнім кримінального правопорушення, необхідно визначити розмір застави - 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в разі внесення якої підозрюваний ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

На підставі вищевикладеного, згідно ст.3 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та керуючись ст.ст. 23, 84, 92, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 184, 193, 194, 196 , 309, 369 - 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2024 року за № 0002026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 18 червня 2024 року по 15 серпня 2024 року включно.

Визначити розмір застави 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 (нуль) копійок, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді;

3) повідомляти слідчого, слідчого суддю про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_6 для виконання ухвали слідчого судді підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали слідчого судді в частині доставки підозрюваного ОСОБА_6 до місця утримання під вартою Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» покласти на Черкаське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали направити для виконання до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор»; вручити підозрюваному, захиснику підозрюваного, слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений 21 червня 2024 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1