Справа № 451/267/24
Провадження № 1-кс/451/6/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

26 лютого 2024 року місто Радехів

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 ,при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Радехівського відділу Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за реєстраційним №0000024 від 22.02.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України,

установила:

в обґрунтування поданого клопотання дізнавач покликається на те, зокрема, що 22.02.2024 в BП №l Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області надійшов рапорт від старшого слідчого СВ Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 про те, що в ході проведення обшуку по матеріалах кримінального провадження №0001009 від 19.10.2023 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено пластикову пляшку із залишками речовини рослинного походження, фольгу із залишками речовини рослинного походження та пачку з-під сигарет, у якій знаходиться речовина рослинного походження, схожі на рослини канабісу, а тому в діях ОСОБА_7 можуть вбачатися ознаки кримінального проступку.

Таким чином, на переконання дізнавача існує сукупність підстав вважати, що вилучене у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 пластикова пляшка із залишками речовини рослинного походження, фольга із залишками речовини рослинного походження та пачка з-під сигарет, у якій знаходиться речовина рослинного походження, схожі на рослини канабіс, є доказом вчиненого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто засобами та предметами вчинення кримінального правопорушення, які зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000024.

Дізнавач та прокурор у судове засідання не прибули. Подали на розгляд суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, клопотання про арешт майна підтримують (а.с. 21,22).

Володілець майна ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, проти його задоволення не заперечує (а.с.23).

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до вимог частини 4 статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд, вивчивши викладені у клопотанні аргументи та додані до нього матеріали, доходить такого висновку.

Дослідженими у судовому засіданні фактичними обставинами встановлено, що відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, внесені до ЄРДР за реєстраційним №0000024 від 22.02.2024 (а.с.5). Згідно протоколу обшуку від 22.02.2024, у приміщені гаражу на горищі виявлено пачку з під сигарет із речовиною рослинного походження, зі сміттям виявлено фольгу із залишками речовини рослинного походження, поблизу гаражу виявлено пластикову пляшку із речовинами коричневого кольору (а.с.7-10). Відповідно до рапорту від 22.02.2024 капітана поліції ОСОБА_8 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучену пластикову пляшку із залишками речовини рослинного походження, фольгу із залишками речовини рослинного походження та пачку з-під сигарет, у якій знаходиться речовина рослинного походження, схожі на рослини канабісу (а.с.6).

Відповідно до постанови дізнавача від 22.02.2024 вилучене майно (пластикова пляшка із залишками речовини рослинного походження, згорток фольги із залишками речовини рослинного походження, пачка з-під сигарет, у якій знаходиться речовина рослинного походження) визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження (дізнання)№0000024 в якості речового доказу (а.с.15).

Вирішуючи питання підставності накладення арешту на майно слідчий суддя зважає на вимоги статей 98 та 170 КПК України, які визначають поняття доказів, встановлюють підстави та порядок накладення арешту на майно.

Так, згідно частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом приписів частини 1 статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на норми Цивільного кодексу України, які визначають поняття «майно».

Так, за змістом частини 1 статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (стаття 179 ЦК України).

Отже, законодавцем визначено поняття майна, як зокрема, речі, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до положень Додатку 1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХІІ, яка чинна на даний час, наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря) відносяться до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

У даному випадку, на переконання слідчого судді, клопотання дізнавача щодо накладення арешту на майно, а саме: пластикову пляшку із залишками речовини рослинного походження, фольгу із залишками речовини рослинного походження та пачку з-під сигарет, у якій знаходиться речовина рослинного походження, схожі на рослини канабісу, та які знаходяться у відділенні поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, що знаходиться за адресою в м. Радехів вул. Львівська, 9 Львівської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними, не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема, меті арешту.

Слідчим не доведено мети забезпечення арешту, зокрема в частині збереження речових доказів, з метою запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно, на даний час, вже визнано речовим доказом та перебуває на відповідальному зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ НП в Львівській області, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Окрім цього, обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває чи може перебувати у вільному обігу, так як наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Накладення ж арешту з метою підтвердження того факту, що вказані речовини є наркотичним засобом, суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку, виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, є безпідставним, у зв`язку з чим, у його задоволенні слід відмовити.

Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог пункту 2 частини 1 статті 169 КПК України, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт в розумінні кримінально-процесуального закону, не є тимчасово вилученим.

Керуючись статтями 98, 167, 170, 172, 173, 372 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області, -

постановив:

У задоволенні клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за реєстраційним №0000024 від 22.02.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України відмовити.

Копію ухвали негайно вручити (надіслати) дізнавачу СД відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області та особі щодо майна якої вирішено питання про арешт.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_9