Справа № 302/13/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/38/24 за апеляційною скаргою прокурора Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.01.2024.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під варту та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, на строк до 03.03.2024 включно,щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, особи з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, що має на утриманні двох малолітніх дітей, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості про яке 03.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005.

Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати по першому виклику до СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, Міжгірського відділення Хустської окружної прокуратури та/або суду на визначений день та час; заборонити покидати житлове приміщення за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; утриматися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 11.12.2015(орган, що видав паспорт 2124).

З матеріалів судового провадження вбачається, що СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 03.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

-2-

Клопотання мотивовано тим, що 31.12.2023 близько 06 год ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли в процесі вживання спиртних напоїв та ревнощів, затіяв сварку з своєю співмешканкою ОСОБА_8 . В ході сварки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, в присутності малолітньої дитини співмешканки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, останній умисно наніс не менше двох ударів кулаком правої руки в живіт, від яких ОСОБА_8 присіла на ліжко спальної кімнати. Надалі, продовжуючи свої злочинні дії на спричинення тілесних ушкоджень, на протязі дня 31.12.2023 близько 14 год ОСОБА_6 , умисно наніс один удар кулаком руки в живіт, близько 22 год, наніс два удари кулаком руки в живіт та близько 00 год вже 01.01.2024 наніс три удари кулаком руки в живіт в той час, як потерпіла лежала на ліжку та не чинила будь-який опір через важкий стан здоров`я. Після чого, у другій половині дня 01.01.2024, зрозумівши можливі наслідки та важкий стан здоров`я потерпілої направився до пункту надання екстреної медичної допомоги с. Колочава Хустського району Закарпатської області та повідомив про поганий стан потерпілої, після чого останню було госпіталізовано до Міжгірської РЛ де ОСОБА_8 , не приходячи до тями від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. У результаті протиправних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, зокрема на шкірних покривах грудної клітки з права по боковій поверхні синці синьо-фіолетового кольору, синці синьо-фіолетового кольору правого плеча по внутрішній поверхні, синці синьо-фіолетового кольору грудної клітки зліва, що згідно лікарського свідоцтва про смерть № 2-М від 03.01.2024 призвели до гіповолемічного шоку, масивної внутрішньої кровотечі, множинних пошкоджень органів черевної порожнини. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої травми черева, яка призвела до множинних розривів селезінки, множинних крововиливів в сальник, брижу тонкого та товстого кишківника, в жирову клітковину обох нирок, в круглу зв`язку печінки, в жовчний міхур, в підшкірно-жирову клітковину передньої стінки черева, множинні синці тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, внаслідок яких і розвинулася масивна внутрішня крововтрата, яка призвела до шоку, що і стало безпосередньою причиною її смерті.

04.01.2024 ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий мотивував тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, а також наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового слідства з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним, може незаконно впливати на свідків, сховати або знищити знаряддя злочину, оскільки тілесні ушкодження виявлені у потерпілої, вказують на використання тупого предмету, з метою нанесення тілесних ушкоджень та який в подальшому матиме суттєве значення для встановлення істини по кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказала на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення,

-3-

передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується долученими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також, слідчим суддею встановлено ризики переховування від слідства та суду, оскільки у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років; також визнано доведеним ризик можливого незаконного впливу на свідків. Разом з тим, слідчий суддя вважала, не доведеними наявність ризиків, передбачених п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам. Також слідчий суддя врахувала дані про особу підозрюваного, згідно яких ОСОБА_6 несудимий, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце фактичного проживання, де мешкає разом з двома малолітніми доньками: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, довічно. Таким чином, слідчий суддя прийшла до переконання, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, який є більш суворим, як застава та менш суворим, як тримання під вартою, може повною мірою запобігти ризикам на які посилаються слідчий та прокурор. Інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури просить ухвалу слідчого судді від 04.01.2024 скасувати та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, сторона обвинувачення, вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню. Слідчий суддя не врахував достатньою мірою обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, яка на даний час повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, тяжкість кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким можливо запобігти лише шляхом застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

-4-

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.01.2024 відповідає.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 03.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

04.01.2024 ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

04.01.2024 ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на строк до 03.03.2024.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

-5-

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні заступника начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя правильно встановила, що достатніх обставин для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо останнього такого запобіжного заходу та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшла вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклала на ОСОБА_6 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати по першому виклику до СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, Міжгірського відділення Хустської окружної прокуратури та/або суду на визначений день та час; не покидати житлове приміщення за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; утриматися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 11.12.2015 (орган, що видав паспорт 2124).

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

-6-

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, немає.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні № 7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу

-7-

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді не має, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.01.2024 щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді