Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 692/202/23
номер провадження 1-кп/695/154/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області колегіально судом у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0001127 від 06.12.2022 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0001127 від 06.12.2022 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою колегії суддів Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.04.2023 за вказаним провадженням було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою колегії суддів Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.10.2023 призначено судовий розгляд обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0001127 від 06.12.2022 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні у приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання такого запобіжного заходу не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечували з приводу задоволення заявленого клопотання.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заява, в якій просив судовий розгляд проводити без його участі.

Заслухавши обвинуваченого, захисника та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження у межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Гарсія Руіс проти Іспанії").

Суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011).

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/97 від 26 липня 2001 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.03.2023 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.04.2023.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 31.03.2023 запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжено строком до 60 днів до 29.05.2023 включно.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2023 запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів до 22.07.2023.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.06.2023 запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів до 14.08.2023.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2023 запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів до 05.10.2023.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.10.2023 запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів до 30.11.2023.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2023 запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів до 14.01.2024.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2023 запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів до 19.02.2024.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2024 запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів до 01.04.2024.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.03.2024 запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів до 12.05.2024.

Колегією суддів при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу оцінено в сукупності такі обставини:

1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення - факти та інформація, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість пред`явленого йому обвинувачення;

2) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини: ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як особливо тяжкий злочин, санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років;

3) вік та стан здоров`я обвинуваченого: обвинувачений є особою похилого віку, не є особою з інвалідністю;

4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого: обвинувачений має зареєстроване місце проживання, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має;

5) обвинуваченому за даним кримінальним провадження інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не обирався.

На думку колегії суддів, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення. Судом не встановлено стримуючі фактори, які свідчать, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди для запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судове засідання.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працює, тому він з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене вище, а також відсутність у обвинуваченого доказів існування міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, постійного місця роботи та легального доходу, можливість переховуватися від суду та впливати на потерпілого і свідка, який ще не допитний в цьому кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якого не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Проаналізувавши викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене та перебуває на стадії судового розгляду, допит одного свідка не розпочато, дослідження доказів не закінчено, строк тримання під вартою закінчується 12.05.2024, ризики які були встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують на даний час існувати, тому необхідно продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 183, 199,331 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів до 07.07.2024.

Копію ухвали для виконання направити Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 10.05.2024 о 08.15 год.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_9