Справа № 307/1909/24
Провадження №1-м/307/18/24
УХВАЛА

іменем України

01 липня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника Міністерства юстиції України ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Крайового суду в Остраві Чеська Республіка від 02.02.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років та 6 місяців, у відповідність із законодавством України,

в с т а н о в и в:

До Тячівського районного суду Закарпатської області 09 травня 2024 року надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Крайового суду в Остраві Чеська Республіка від 02.02.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років та 6 місяців, у відповідність із законодавством України.

У клопотанні зазначено, що 29 березня 2024 року наказом Міністерства юстиції України № 905/5 (копія додається) прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком чеського суду громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статей 605, 606, 609-611 Кримінального процесуального кодексу України, статей 2, 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 6-9, 12-14 Розділу XII Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 № 2599/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 за № 956/33927 (далі - Інструкція), та на підставі запиту Міністерства юстиції Чеської Республіки від 06.02.2024 за № MSP-237/2022-MOT-T/28 та від 04.03.2024 № MSP-237/2022-MOT-T/32.

ОСОБА_5 засуджено вироком Крайового суду в Остраві від 02.02.2022, який набрав законної сили 02.02.2022 року, до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених:

пунктом «а» частини третьої статті 240 з урахуванням статті 23 та частини першої статті 107 (ухилення від сплати податків, вчинене у співучасті та на користь злочинної організації, в особливо великому розмірі на загальну суму 64 062 497 чеських крон CZK за епізодами 1 та 2, а саме: 1.1 ухилення на суму 8 971 344 CZK щодо ПДВ та 278 506 і 7 854 943 CZK щодо податку на дохід; 1.2. 2 949 364 CZK щодо ПДВ та 642 966 CZK щодо податку на дохід; 1.3. 4 117 133 CZK щодо ПДВ та 2 055 099 CZK щодо податку на дохід; 1.4. 2 328 104 CZK щодо ПДВ та 969 660 CZK щодо податку на дохід; 1.5. 8 708 280 CZK щодо ПДВ та 70 419 CZK щодо податку на дохід; 1.6. 4 892 290 CZK щодо ПДВ; 1.7. 3 357 251 CZK щодо ПДВ; 1.8. 1 005 105 CZK щодо ПДВ; 1.9. 580 787 CZK щодо ПДВ; 1.10. 788 732 CZK щодо ПДВ; 1.11. 315 132 CZK щодо ПДВ; 2.1. 3 604 678 CZK щодо ПДВ та 4 175 440 CZK щодо податку на дохід; 2.2. 278 553 CZK щодо податку на дохід; 2.3. 448 350 CZK щодо податку на дохід; 2.4. 757 957 та 713 640 CZK щодо податку на дохід; 2.5. 1 052 115 CZK щодо податку на дохід; 2.6. 499 024 CZK щодо податку на дохід; 2.7. 1 753 025 CZK щодо податку на дохід; 2.8. 894 600 CZK щодо податку на дохід) КК Чехії, що також є караним діянням відповідно до статей 28, 212 КК України.

Санкція частини третьої статті 212 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Відповідно до пункту «е» частини першої статті 3 Конвенції засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією за умови, якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території.

Пунктом 1 частини першої, частиною другою статті 361 з урахуванням статті 23 (створення та участь в якості керівника у злочинній організації; епізоди 3, 4, 4.5) КК Чехії, що також є караним діянням відповідно до статті 255 КК України.

Частиною другою, пунктами «b», «d» частини четвертої статті 216 (легалізація доходів з метою отримання значної вигоди на загальну суму 4 500 000 CZK, а саме по епізоду 3 - вигоди у розмірі 3 500 000 CZK та епізоду 4:4.5 - 1 000 000 CZK) КК Чехії, що також є караним діянням відповідно до статті 209 КК України.

Згідно з постановою Крайового суду в Остраві від 05.04.2022 засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання період під вартою з 15.10.2020 до 03.02.2022; початок відбування строку покарання 04.02.2022; кінець відбування строку покарання 15.04.2028 року.

ОСОБА_5 висловив бажання бути переданим в Україну (заява від 03.01.2023).

Останнє відоме місце реєстрації вказаної особи в Україні: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 29.05.1996.

Відповідно до вимог частини третьої статті 609 Кримінального процесуального кодексу України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Відповідно до частини п`ятої статті 610 КПК України, відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначено вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави,підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України.

04.03.2024 Мін`юст Чехії з листом № MSP-237/2022-MOT-T/32 повідомив, що при приведенні вироку Крайового суду в Остраві від 02.02.2022 щодо ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України вирішення питання про виконання вказаного вироку в частині додаткового покарання чеською стороною не запитується.

При визначенні строку покарання, який підлягатиме відбуванню у разі передачі ОСОБА_5 в Україну, просять суд враховувати вимоги частини першої статті 10 та частини першої статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком чеського суду, з метою створення належних підстав для реалізації засудженим ОСОБА_5 права бути переданим в Україну як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання.

Під час судового розгляду представник заявника у підтримання клопотання посилалася на обставини, викладені у ньому, а також додатково пояснила, що згідно вказаного вироку ОСОБА_5 обвинувачувався у ряді інших злочинів, що видно із описової частини вироку, однак з урахуванням особливостей чеського кримінального законодавства у резолютивній частині зазначена лише одна стаття кримінального закону, за якою засуджено ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши представника заявника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, думку захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , яка просила привести у відповідність вирок чеського суду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання щодо приведення вироку Крайового суду в Остраві Чеська Республіка від 02.02.2022 року у відповідність із законодавством України, не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так із вироку Крайового суду в Остраві від 02 лютого 2022 року, який набрав законної сили 02 лютого 2022 року видно, що судом встановлено, що ОСОБА_5 скоїв особливо тяжкий злочин скорочення податку, збору та подібного повинного платежу відповідно до параграфа 240 стаття 1, 3 літера а) кримінального кодексу, скоєний за співучасті відповідно до параграфа 23 кримінального кодексу, і скоєний на користь організованої злочинної групи відповідно до параграфа 107 стаття 1 кримінального кодексу, так і особливо тяжкий злочин участь в організованій злочинній групі відповідно до параграфа 361 стаття 1 абзац перший, стаття 2 кримінального кодексу, скоєний за співучасті відповідно до параграфа 23 кримінального кодексу, відповідно до пунктів 3, 4, 4.5 злочин легалізація доходів, отриманих в результаті злочинної діяльності відповідно до параграфа 216 стаття 2, 4 літери b) d) кримінального кодексу ( а.с. 41).

Із резолютивної частини вироку Крайового суду в Остраві від 02 лютого 2022 року, який набрав законної сили 02 лютого 2022 року обвинувачений ОСОБА_5 засуджений ( а.с. 42):

1)відповідно до параграфа 240 стаття 3 кримінального кодексу, із застосуванням параграфа 108 стаття 1 кримінального кодексу і параграфа 43 стаття 1 кримінального кодексу, та із застосуванням параграфа 58 стаття 3 кримінального кодексу до сумарного покарання позбавлення волі 7 років 6 місяців. Відповідно до параграфа 56 стаття 3 кримінального кодексу для відбування цього покарання обвинуваченому призначається в`язниця з охороною.

2)Відповідно до параграфа 71 стаття 1 кримінального кодексу до покарання цінності взамін:

грошової суми 85 300,00 крон чеських, у відношенні якої було прийнято рішення про затримання відповідно до постанови поліційного органу Поліції Чеської Республіки, Національного центру проти організованої злочинності СКПВ, експозитура Острава, від 19 жовтня 2020 року, номер справи: NCOZ-4841-467/TC-2019/417704-F,

грошової суми 1 500 000,00 крон чеських, у відношенні якої було прийнято рішення про затримання відповідно до постанови поліційного органу Поліції Чеської Республіки, Національного центру проти організованої злочинності СКПВ, експозитура Острава, від 19 жовтня 2020 року, номер справи: NCOZ-4841-467/TC-2019/417704-F.

3) Відповідно до параграфа 73 стаття 1, стаття 3 кримінального кодексу до покарання - заборона на діяльність, яке міститься у забороні підприємницької діяльності і роботи за наймом в напряму посередництво у працевлаштуванні, і далі, в забороні займати посаду статутного органу юридичної особи з предметом діяльності «посередництво у працевлаштуванні» на термін 8 (вісім) років (а.с. 28-45).

Із обгрунтування, зазначеного у вироку на 42 сторінці видно, що беручи огляд на той факт, що зокрема підсудний ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підсудні юридичні особи "Fast workers", "Lip project", "ISY CHEES" та державний представник після проголошення вироку та його обгрунтування відступилися від права на подання апеляції і проголосили, що вони не наполягають на виготовленні обгрунтування у письмовій формі, та одночасно підсудні, зокрема ОСОБА_7 , проголосив, що не бажає, щоб особи, які мають на це право кримінально-процесуального кодексу подавали апеляцію на його користь, то відповідно до параграфа 129 стаття 2 кримінально-процесуального кодексу у відношенні до цих підсудних та підсудних юридичних осіб складається спрощений вирок, який не містить обгрунтування ( а.с. 42-43)

Згідно з постановою Крайового суду в Остраві від 05.04.2022 засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання період під вартою з 15.10.2020 до 03.02.2022; початок відбування строку покарання 04.02.2022; кінець відбування строку покарання 15.04.2028.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 є громадянином України, висловив бажання бути переданим в Україну, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .

Згідно частини 1 статті 7 КК України, громадяни України, котрі постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Розглядаючи клопотання про приведення вироку Крайового суду в Остраві Чеської Республіки у відповідність до законодавства України, суд виходить із положень ст. 9 Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та норм Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 603 КПК України, при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави суд встановлює, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою. При цьому суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Згідно ч. 4 ст. 603 КПК України, за результатами судового розгляду суд постановляє ухвалу:

1) про виконання вироку суду іноземної держави повністю або частково. При цьому суд визначає, яка частина покарання може бути виконана в Україні, керуючись положеннями Кримінального кодексу України, що передбачають кримінальну відповідальність за злочин, у зв`язку з яким ухвалено вирок, та вирішує питання про застосування запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили;

2) про відмову у виконанні вироку суду іноземної держави.

Так, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання передбачені ст. 606 КПК України, відповідно до ч. 1 ст. 606 КПК України, зокрема, засудженого іноземним судом громадянина України прийнято для відбування покарання в Україні тільки за умов: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Згода засудженого чи його законного представника повинна бути висловлена у письмовій формі з усвідомленням усіх правових наслідків такої згоди. Засуджений чи його законний представник мають право на отримання правової допомоги у вигляді юридичної консультації щодо наслідків своєї згоди. Згода засудженої особи не вимагається, якщо на момент вирішення питання згідно з положеннями цієї глави вона перебуває на території держави свого громадянства.

У разі недотримання хоча б однієї з умов, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, Міністерство юстиції України може відмовити у передачі або прийнятті засудженого, якщо інше не передбачено цим Кодексом або міжнародним договором України.

Відповідно до вимог частини третьої статті 609 Кримінального процесуального кодексу України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно з частиною першою статті 610 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Разом з тим, згідно з ч. 3 та ч. 4 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання суд має визначити статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Так, відповідно до діючого Кримінального кодексу України, умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах, кваліфікується за ч. 3 ст. 212 КК України, що карається штрафом від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Виконуючи вимоги положень ч. 3 ст. 603 КПК України, якими на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, зазначає наступне.

На підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» №337/95-ВР від 22.09.1995 року Україна приєдналася до Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21.03.1983 року), яка згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до пункту «е» частини першої статті 3 Конвенції, засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією за умови, якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території.

Пунктом «b» частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Згідно статті 10 Конвенції про передачу засуджених осіб, у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироці для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Пунктами «а», «b», «с», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно

викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою

винесення вироку; не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Так, санкція частини третьої статті 212 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Ураховуючи те, що покарання, яке передбачене законодавством України за вчинений злочин передбачено у виді штрафу, відтак, суд дійшов висновку про те, що вирок Крайового суду в Остраві від 02 лютого 2022 року неможливо привести у відповідність із законодавством України, оскільки буде суперечити вимогам статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, яка згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376, 602, 603, 609, 610 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Крайового суду в Остраві Чеська Республіка від 02.02.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років та 6 місяців, у відповідність із законодавством України.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором, через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 05 липня 2024 року о 13 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1