Номер провадження: 11-сс/813/773/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 26.04.2024, якою в межах к/п №0000497 від 08.04.2024 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, старшого групи в охоронному агентстві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000497 від 08.04.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України було частково задоволено клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.06.2024, в межах строку досудового розслідування, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та в зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування доведено існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на потерпілого у провадженні та продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовані підозрою у вчиненні злочину, пов`язаного із погрозою насильства над потерпілим та погрозою вбивства та заподіяння тілесних ушкоджень; тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим; тим фактом, що дитина підозрюваного перебуває закордоном; необхідністю безпосереднього допиту потерпілого судом.

Окрім того, врахувавши положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з вимогою передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпіим, з погрозою вбивства та зподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого в умовах воєнного стану, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення ОСОБА_8 розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її необґрунтованість та невмотивованість з огляду на наступні обставини:

- не зважаючи на визнання стороною захисту обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, визнання підозрюваним своєї вини, щире каяття та готовність активно сприяти розкриттю кримінального правопорушення, поза увагою слідчого судді залишилось те, що твердження органу досудового розслідування про наявність у зазначеному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є лише припущеннями та не підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, натомість, ОСОБА_8 раніше не судимий, паспортом гр. України для виїзду за кордон не документований, має зареєстроване та фактичне місце проживання, здійснює догляд за матір`ю-пенсіонером, має на утриманні неповнолітнього сина 2020 р.н., якому регулярно сплачує аліменти, розмір яких встановлено судовим рішенням, підозрюваний працевлаштований в ТОВ СБ «Карабінер» на посаді офіцера охорони, являється членом громадського формування з охорони громадського порядку «Одеська морська самооборона», стосовно нього не обирався інший запобіжний захід та не здійснювалось повідомлення про підозру у вчиненні будь-якого іншого кримінального правопорушення; жоден із допитаних свідків, а також потерпілий, не зазначали про здійснення стосовно них будь-якого впливу з боку ОСОБА_8 ;

- слідчим суддею безпідставно не визначено ОСОБА_8 розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу, попри те, що в своєму клопотанні прокурор просив визначити заставу у нічним необґрунтованому розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а сторона захисту наполягала на його зменшенні до 80 таких розмірів.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною покидати житло в нічний час доби з 22 год. по 06 год.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваної ухвали свідчить про те, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не у повному обсязі з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що 26.04.2024 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (а.с. 119-122), санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 12-ти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, зокрема, у тому, що він 05.04.2024 приблизно о 14:30 год., під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, маючи умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , прибувши на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» моделі «CLA», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала невстановлена особа, на раніше обумовлене місце за адресою: АДРЕСА_3 , зустрівся з потерпілим ОСОБА_10 , який сів на заднє сидіння вищевказаного авто, після чого ОСОБА_8 висунув потерпілому протиправну вимогу про передачу йому в якості неіснуючого боргу грошових коштів у сумі 5000 доларів США та, здійснюючи на потерпілого психологічний тиск, висловлювались при цьому на адресу потерпілого нецензурною лайкою і погрожуючи йому фізичною розправою та вбивством.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_8 завдав ОСОБА_10 удар у голову, спричинивши потерпілому фізичний біль, після чого, автомобіль розпочав рух автодорогою в бік с. Санжейка. Зупинившись на автодорозі, біля лісополоси, ОСОБА_8 , здійснюючи на потерпілого психологічний тиск, висловлювався при цьому на адресу потерпілого нецензурною лайкою і погрожуючи йому фізичною розправою та вбивством, висунув ОСОБА_10 протиправну вимогу про передачу йому вищевказаних грошових коштів протягом 24 годин. В подальшому, того ж дня, 05.04.2024 о 16:20 год., ОСОБА_8 висадив потерпілого з автомобіля за адресою: АДРЕСА_4 , при цьому, продовжуючи здійснення психологічного тиску на потерпілого шляхом погрози вбивства.

Окрім того, у період часу з 05.04.2024 по 18.04.2024 ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_10 , здійснював чисельні телефонні дзвінки потерпілому, спрямовані на протиправну вимогу про передачу йому в якості неіснуючого боргу грошових коштів у сумі 5000 доларів США, здійснюючи при цьому психологічний тиск на потерпілого, погрожуючи останньому нанесенням тяжких тілесних ушкоджень та вбивством.

В подальшому, 25.04.2024 о 16:25 год. ОСОБА_8 , прибувши на раніше обумовлене місце за адресою: АДРЕСА_5 , біля ТРЦ «Вузівський», в черговий раз висунув потерпілому ОСОБА_10 протиправну вимогу передачі йому грошових коштів у вищевказаному розмірі 5000 доларів США, після чого ОСОБА_8 наніс потерпілому два удари рукою в район голови та один удар рукою в район тулуба (які не є небезпезними для життя та здоров`я потерпілого), завдавши потерпілому фізичного болю, та, перебуваючи в тому ж місці та в той же час, будучи обізнаним про те, що в нагрудній сумці потерпілого перебувають грошові кошти в сумі 5000 доларів США, зірвав вищевказану сумку з потерпілого, фактично отримавши можливість розпоряджатись нею на власний розсуд.

Зазначена підозра не оскаржується сторонами кримінального провадження та підтверджується матеріалами (копіями протоколів слідчих дій), доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, внаслідок чого є обґрунтованою.

Водночас, апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту з приводу того, що заявлені органом досудового розслідування ризики в зазначеному кримінальному провадженні, передбачені ст. 177 КПК України, є лише припущеннями та не підтверджуються матеріалами, з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на потерпілого у провадженні та продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, поєднаного із погрозою застосування насильства, спричинення тілесних ушкоджень та погрозою вбивства, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 12-ти років, з конфіскацією майна; останній особисто знайомий із потерпілим, йому відомі його анкетні дані та місце проживання, внаслідок чого може здійснити вплив на нього задля спонукання до надання сприятливих для підозрюваного показань.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги та вважає слушними посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, працевлаштований, має зареєстроване та фактичне місце проживання, має на утриманні неповнолітнього сина, якому регулярно сплачує аліменти, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини вчинення злочину, в якому останній обґрунтовано підозрюється та характеристику його особи.

Твердження захисника з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_8 здійснює догляд за матір`ю-пенсіонером є голослівними, не підтверджуються матеріалами провадження, натомість, факт перебування матері підозрюваного ОСОБА_11 на пенсії за віком (а.с. 132) не може автоматично свідчити про її потребу у сторонньому догляді, а також його здійснення саме підозрюваним.

Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування було доведено неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вищеназваним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, при загалом вірному та обґрунтованому застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та всупереч вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, при застосуванні стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив обов`язковий альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого ст.ст. 255-255-3 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, аналіз вищевикладених вимог кримінального процесуального закону дає підстави дійти висновку, що застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави під час обрання тримання під вартою є обов`язком, а не правом слідчого судді, від якого він має право відступити лише в певних визначених законом випадках.

При цьому, в прохальній частині поданого клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий просив визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (а.с. 5).

Натомість, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, слідчий суддя, виходячи поза межі своїх повноважень та фактично погіршуючи становище підозрюваного, стосовно якого орган досудового розслідування вважав за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу, безпідставно не визначив у якості альтернативного запобіжного заходу розмір застави, навіть з урахуванням того, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відноситься до категорії правопорушень, визначених зазначеними вище положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, враховуючи допущені слідчим суддею істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, пов`язані із не визначенням розміру застави у провадженні, в якому орган досудового розслідування вважав за можливе її визначити, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою, з огляду на обставини злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , характеристику його особи та наявність доведених ризиків переховування від органів досудового розслідування й суду, здійснення незаконного впливу на потерпілого у провадженні та продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України необхідно застосувати саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.06.2024, в межах строку досудового розслідування, проте із визначенням розміру застави.

Визначаючи розмір застави, апеляційний суд враховує вимоги п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, відповідно до якого розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В цьому контексті апеляційний суд приймає до уваги положення п. 25 рішення ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022, в якому Суд зауважує на тому, що загальні принципи щодо обґрунтування визначення розміру застави наведені в рішеннях у справах «Корбан проти України» (Korban v. Ukraine), заява №26744/16, п.п. 154-157, від 04.07.2019), та «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), заява №12050/04, п.п. 78-81, ЄСПЛ 2010). Зокрема, гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, п. 70, від 22.05.2018). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим ст. 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява №60859/00, п. 111, від 07.12.2006).

Враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, з огляду на обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, який працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, а також зважаючи на існування зазначених вище ризиків, колегія суддів вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_8 у якості альтернативного запобіжного заходу заставу в найвищих межах розміру, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України для осіб, підозрюваних у вчиненні особливо тяжких злочинів, а саме в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на останнього у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, ч. 1 ст. 412 КПК України наголошує на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування ухвали слідчого судді із постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого, застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 26.04.2024, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.06.2024, без визначення розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосувати стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 22.06.2024.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 20.05.2024, заставна сума за ОСОБА_8 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У разі внесення застави за ОСОБА_8 звільнити його з-під варти та, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього строком до 22.06.2024 наступні обов`язки:

- з`являтись за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись з м. Одеси без дозволу слідчого;

- утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками, визначеними слідчим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон за його наявності.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному ОСОБА_8 , наслідки не виконання вимог ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4