Справа № 183/5962/24
№ 1-кс/183/1082/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання від 10.06.2024 р. слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна заявленого в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000708 від 08.06.2024р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 10.06.2024 надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000708 від 08.06.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 08.06.2024 року приблизно о 09 год. 00 хв. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (військовослужбовець ЗСУ, ВЧ НОМЕР_1 , сержант, інструктор навчального взводу), керуючи транспортним засобом марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по а/д НОМЕР_3 , в бік смт. Черкаське, під час маневру повороту ліворуч, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Chery Amulet» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (військовослужбовець ЗСУ, ВЧ НОМЕР_5 , майор, заступник командира батальйону з озброєння), який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП пасажира автомобіля «Chery Amulet» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (військовослужбовець ЗСУ, ВЧ НОМЕР_5 , старший лейтенант, заступник командира роти з озброєння) госпіталізовано до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з діагнозом ЗЧМТ, СГМ, інородне тіло у правому оці, перелом виличної кістки ліворуч.

За вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000708 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

08 червня 2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 видане Павлоградським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. від 30.08.2011 року, належить ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , було оглянуто та вилучено на територію ВЧ НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

08 червня 2024 року транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арештом майна, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Оскільки транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 є основним об`єктом кримінального правопорушення пов`язаного з його експлуатацією та керуванням та є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речового доказу, забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, зокрема з метою проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, судової автотехнічної експертизи, судової транспортно-трасологічної експертизи, арешт транспортного засобу у даному кримінальному провадженню є необхідним.

На цих підставах заявник клопотання просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування.

В судове засідання слідчий не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та без участі власника вилученого майна. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши надані матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя доходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

В ч. 2 та ч. 4 ст. 168 КПК України зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В ч. 3 ст. 170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги до оформлення клопотання про арешт майна визначені в ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що Новомосковським РВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000708 від 08.06.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

08 червня 2024 року слідчим був проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди під час якого було оглянуто та вилучено транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 видане Павлоградським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. від 30.08.2011 року, належить ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , транспортний засіб було вилучено на територію ВЧ НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

08 червня 2024 року транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

До слідчого судді з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся 10.06.2024 р., тобто на наступний робочий день після проведення огляду та вилучення майна.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що тимчасове вилучення вищевказаних речей та забезпечення їх схоронності здійснено у відповідності до норм ст.ст. 167 та 168 КПК України. Форма та зміст заявленого слідчим клопотання про арешт майна відповідають вимогам ст. 171 КПК України. Вказане клопотання подане на наступний робочий день після тимчасового вилучення майна, тобто подане в строк, визначений в ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що враховуючи положення ст. 98 КПК України, тимчасово вилучені речі, а саме транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 є речовим доказом, що зберігає на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту на вилучені речі необхідно оскільки відносно них під час досудового розслідування будуть проводитись експертизи. Для цього органу досудового розслідування необхідні ці речі.

Крім того, подальше користування, відчуження та розпорядження вилученими речами неминуче призведе до знищення або зміни слідів вчинення правопорушення, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

З огляду на наведене, беручи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання від 10.06.2024 р. слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна заявленого в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000708 від 08.06.2024р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт, з позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування, на майно, а саме: транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 та який вилучений 08 червня 2024 року під час огляду місця дорожньо транспортної пригоди.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104) на території ВЧ АДРЕСА_2 .

Ухвала виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1