Справа № 367/7129/23
Провадження №1-кп/367/471/2024
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ірпені Київської області кримінальне провадження, відомості щодо якого 01.06.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001866, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого 01.06.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001866, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою від 14 вересня 2023 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив суд повернути обвинувальний акт, стверджуючи що він не відповідає вимогам, встановленим приписами ст. 291 КПК України. Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутній документ, який би засвідчив особу ОСОБА_5 . Також, захисник зазначає, що в обвинувальному акті не вказано ким, коли та на підставі чого, за якою правовою кваліфікацією було розпочато досудове розслідування по кожному епізоду кримінального провадження. Окрім того, захисник зазначає, що в обвинувальному акті не зазначено розмір пропонованої винагороди викривачу, імена, по батькові слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні. До того, ж на думку захисника в обвинувальному акті не конкретизовано формулювання обвинувачення, зокрема, не встановлено часу, місця та способу вчинення злочину, його обставини. Сторона захисту вважає викладені в обвинувальному акті факти лише припущенням та одностороннім тлумаченням норм закону стороною обвинувачення. Вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 353 та за ч. 4 ст. 191 КК України. Окрім того, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору захисник посилається на невідповідність вимогам закону реєстру матеріалів досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника, просив повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Суд проаналізував доводи захисника щодо невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України та не знайшов правових підстав для прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору, виходячи з наступного.

Так, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення,висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

У п. 51 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року зазначено: «Суд також нагадує, що поняття обвинувачення для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (див. «Фоті та інші проти Італії» (Fotiand Others v. Italy), серія А № 56, п. 53, рішення від 10.12.1982 р., та «Озтурк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), серія А № 73, п. 53, рішення від 21.02.1984 р.).

У рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 р., зокрема, зазначено, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. b ч. 3 ст. 6 Конвенції».

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

У ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акта.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акта, який надійшов на розгляд до суду, убачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, зокрема анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав, та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акта додано реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, розписки про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову обвинуваченим та захисником.

Суд зазначає, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є надзвичайно важливим, оскільки правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Разом з тим, суд враховує, що визначення фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи, перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі, й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора. Ураховуючи викладене, суд відхиляє доводи сторони захисту щодо некоректності викладення фактичних обставин в обвинувальному акті.

Доводи сторони захисту щодо неконкретності обвинувачення в даному випадку не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки фактично гуртуються на незгоді сторони захисту з пред`явленим обвинуваченням, разом з тим питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення за викладеними прокурором фактичними обставинами, які прокурор вважає встановленими, підлягає з`ясуванню під час судового розгляду кримінального провадження по суті, в ході якого обставини, які мають значення для кримінального провадження підлягають перевірці та оцінці.

При цьому суд нагадує, що дослідження обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, а оцінка зібраним і дослідженим доказам надається судом при ухваленні вироку за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Дані твердження є тотожними із з правовими висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якої, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Таким чином, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акта, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Так, судом відхиляються доводи захисника, про неповноту реєстру матеріалів досудового розслідування з огляду на те, що він містить всі дані, вказані в ст. 109 КПК України, при цьому неповнота такого реєстру, за умови долучення його до обвинувального акта, також не свідчить про наявність підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, і може бути з`ясована в ході судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акта прокурору.

Відтак, суд вважає, що думка захисника щодо наявності підстав для прийняття судом рішення про повернення обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_5 прокурору не узгоджується із вимогами кримінального процесуального закону.

Отже, під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 293, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні, відомості щодо якого 01.06.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001866, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 191 КК України, - відмовити.

Продовжити підготовче судове засідання у кримінальному провадженні в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1