Справа № 369/363/24
Провадження № 1-кс/369/219/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на огляд у кримінальному провадженні за № 0000050 від 22.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2024 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на огляд у кримінальному провадженні за № 0000050 від 22.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 Кримінального кодексу України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000050 від 22.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Києво-Святошинської окружної прокуратури надійшла колективна заява мешканців с. Петропавлівська Борщагівка щодо здійснення самоправства та порушення правил екологічної безпеки невідомими особами, а саме будівництва автомийного комплексу та станції технічного обслуговування автомобілів на земельній ділянці із кадастровим номером :01:052:5122 (цільове призначення 03.15, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови) із порушенням чинного законодавства та без отримання будь-яких дозвільних документів.

Так, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у порушенні санітарних норм, а саме відповідно до п. 4.3. «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 р. № 173, у селищній зоні населеного пункту допускається розташування промислових підприємств, які не є джерелами викидів шкідливих речовин, не створюють шуму, вібрації, електромагнітних та іонізуючих випромінювань вище нормативних рівнів, що не потребують обладнання під`їзних залізничних шляхів, інтенсивного руху автомобільного транспорту (понад 40 автомобілів за добу). При цьому відстань до житлових будинків, ділянок дитячих дошкільних закладів, шкіл, закладів охорони здоров`я, відпочинку та фізкультурних споруд слід встановлювати не менше 50 м від межі території об`єкту.

Пункт 5.26 передбачає, що відстань від краю проїзної частини магістральних доріг до червоної лінії житлової забудови слід встановлювати з урахуванням забезпечення в житловій забудові нормативних рівнів шуму і забруднення атмосферного повітря, але не менше 50 метрів.

Пункт 5.28 вказує на те, що станції технічного обслуговування автомобілів слід розміщувати в промислових і комунально-складських зонах, на магістральних вулицях і дорогах за межами житлового району.

Згідно з п. 8.44 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, всі зовнішні джерела акустичного забруднення (транспортні магістралі, аеропорти, вокзали, промпідприємства, трансформатори, автомобільні стоянки, котельні, гаражі, гральні майданчики і т. ін.) слід розміщувати на відстанях від селищної території і зон рекреації, обґрунтованих акустичними розрахунками. Акустичні розрахунки повинні проводитись за методиками, узгодженими з Міністерством охорони здоров`я України.

В свою чергу, відповідно до п. 3.3. «Державних санітарних правил охорони атмосферного повітря населених місць» затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 9 липня 1997 р. № 201, майданчики для розміщення промислових підприємств, окремих виробництв і інших об`єктів повинні вибиратись з врахуванням можливості створення санітарно-захисних зон (С33), розміри яких визначаються класами виробництв у відповідності з Державними санітарними правилами планування та забудови населених місць.

Межі зони повинні встановлюватись від крайнього джерела викидів на території промислового майданчика до межі найближчої існуючої чи перспективної житлові забудови.

Проте, земельна ділянка, на якій функціонує автомобільна мийка не підпадає під вищезгадані норми. До найближчих житлових будинків загальна відстань становить близько 25-30 метрів.

Крім того, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у порушенні будівельних вимог, а саме відповідно до п. 7.54 Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» № 360-92 затверджених Наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. № 44, станції технічного обслуговування автомобілів слід розміщувати у промислових і комунально-складських зонах міста.

В свою чергу, п. 4.5 вказує, що мінімальні санітарно-захисні розриви для всіх виробничих будівель і складів, які не виділяють у навколишнє середовище шкідливих з неприємним запахом і пожежонебезпечних речовин, не створюють підвищення рівнів шуму, вібрації, електромагнітних випромінювань і не вимагають під`їзних залізничних шляхів, повинні бути не менше 50 м.

Крім того, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у порушенні цільового використання землі, а саме відстань від автомийок, з урахуванням проїздів до них, встановлюється до житлових та громадських будівель, а також до ділянок дитячих майданчиків, шкіл, дитячих установ, лікувальних закладів стаціонарного типу і закладів відпочинку як від станцій технічного обслуговування за додатком 10 ДСП № 173-96.

Для розміщення на проектованій ділянці автомийки, ділянка повинна мати цільове призначення 03.13 - для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування. Таким чином, дана земельна ділянка має відповідати вимогам Класифікації видів цільового призначення земель Наказу від 23.07.2010 №548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення «земель».

Наразі земельна ділянка має цільове призначення 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що не відповідає вимогам законодавства для встановлення автомобільної мийки. Окремо варто вказати, що переважна більшість земельних ділянок навколо мають цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також вже збудовані житлові будинки, де проживають сім`ї, в тому числі з малолітніми та неповнолітніми дітьми.

Крім того, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у завданні шкоди від стічних вод автомийки.

Так, як дана земельна ділянка знаходиться серед житлових будинків, існує загроза для здоров`я населення. Всі будинки поблизу даної ділянки мають свердловини для забору води, що є невід`ємним ресурсом для існування та комфортного життя.

В свою чергу, стічна вода від миття машин може містити широкий спектр забруднюючих речовин. Перш за все, це миючі синтетичні засоби, нафтові залишки, солі, мастильні речовини, бруд та пісок. Потрапляючи у водні об`єкти вони можуть бути небезпечними для життя людей, а також забруднювати питну воду, яку безпосередньо споживають жителі ближніх земельних ділянок та територій.

Так, відповідно до п. 9.6 «Правил охорони праці на автомобільному транспорті», стічні води від миття автомобілів, миття підлоги в приміщеннях для зберігання або обслуговування автомобілів, які містять горючі рідини та завислі речовини, перед злиттям у каналізаційну мережу повинні очищатися в місцевих очисних установках. Після очищення стічних вод від миття автомобілів вміст завислих речовин і нафтопродуктів не повинен перевищувати встановлених норм. Такий же обов`язок передбачається п. 21.1 ДБН В.2.5-64:2012.

На даний момент у органу досудового розслідування виникла об`єктивна необхідність перевірити за допомогою відповідних спеціалістів встановлені резервуари для води та відходів а також відповідної очищувальної системи і дотримання вимог чинного законодавства.

Так, в ст. 49 Водного кодексу України зазначено, що діяльність зі спеціального водокористування, що включає скид стічних вод із забруднюючими речовинами у водний об`єкт може здійснюватися лише на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування потрібен також і в тому випадку, коли суб`єктом господарювання здійснюється забір води з водних об`єктів. Тобто, коли вода на автомийці використовується не з джерел централізованого водопостачання, а за допомогою спеціальних споруд та технічних пристроїв із підземних джерел чи інших об`єктів.

Однак, наявність документа, що дозволяє скид стічних вод у водні об`єкти не звільняє від обов`язку встановити очисні споруди для запобігання забруднення річок, озер чи інших водойм, адже відповідно до ст. 53 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана зі шкідливим впливом на довкілля повинні бути обладнані спорудами та обладнанням для очистки скидів.

Крім того, відповідно до ст. 66 Водного кодексу України, під час користування водними об`єктами для промислових потреб, водокористувачі зобов`язані вживати заходів щодо зменшення витрат води та припинення скидання забруднених зворотних вод шляхом удосконалення виробничих технологій, схем водопостачання та очищення стічних вод.

Наразі, будівництво такого об`єкту в зоні житлового району і житлової забудови в безпосередній близькості від житлових будинків, порушує Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, Закони України «Про оцінку впливу на довкілля», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та Державні будівельні норми.

Крім того встановлено, що діяльність вищезазначеної автомийки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки :01:052:5122, цільове призначення 03.15 «Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови») частково здійснюється і на земельній ділянці з кадастровим номером :01:052:5200, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства»), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (у власності 55/100 земельної ділянки) та ОСОБА_6 (у власності 45/100 земельної ділянки).

На підставі викладеного в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні огляду вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :01:052:5200 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства»), на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (у власності 55/100 земельної ділянки) та ОСОБА_6 (у власності 45/100 земельної ділянки).

Просили задовольнити клопотання та надати старшому слідчому СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 та групі слідчих у кримінальному провадженні, а також за дорученням вказаних осіб в порядку ст. 40 КПК України працівникам ВКП Бучанського РУП ГУНП в Київській області, із залученням спеціалістів у сфері геодезії та картографії (сертифікованих інженерів-геодезистів), спеціалістів Державної екологічної інспекції, дозвіл на проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером кадастровим номером :01:052:5200 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства»), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (у власності 55/100 земельної ділянки) та ОСОБА_6 (у власності 45/100 земельної ділянки).

Слідчий, в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення судового засідання був повідомлений у встановлений законодавством порядку. Причини не явки не відомі.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ст. 233 ч. 3 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 237 ч.ч. 1 та 2 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000050 від 22.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що до Києво-Святошинської окружної прокуратури надійшла колективна заява мешканців с. Петропавлівська Борщагівка щодо здійснення самоправства та порушення правил екологічної безпеки невідомими особами, а саме будівництва автомийного комплексу та станції технічного обслуговування автомобілів на земельній ділянці із кадастровим номером :01:052:5122 (цільове призначення 03.15, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови) із порушенням чинного законодавства та без отримання будь-яких дозвільних документів.

З матеріалів клопотання встановлено, що незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у порушенні санітарних норм, а саме відповідно до п. 4.3. «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 р. № 173, у селищній зоні населеного пункту допускається розташування промислових підприємств, які не є джерелами викидів шкідливих речовин, не створюють шуму, вібрації, електромагнітних та іонізуючих випромінювань вище нормативних рівнів, що не потребують обладнання під`їзних залізничних шляхів, інтенсивного руху автомобільного транспорту (понад 40 автомобілів за добу). При цьому відстань до житлових будинків, ділянок дитячих дошкільних закладів, шкіл, закладів охорони здоров`я, відпочинку та фізкультурних споруд слід встановлювати не менше 50 м від межі території об`єкту.

Пункт 5.26 передбачає, що відстань від краю проїзної частини магістральних доріг до червоної лінії житлової забудови слід встановлювати з урахуванням забезпечення в житловій забудові нормативних рівнів шуму і забруднення атмосферного повітря, але не менше 50 метрів.

Пункт 5.28 вказує на те, що станції технічного обслуговування автомобілів слід розміщувати в промислових і комунально-складських зонах, на магістральних вулицях і дорогах за межами житлового району.

Згідно з п. 8.44 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, всі зовнішні джерела акустичного забруднення (транспортні магістралі, аеропорти, вокзали, промпідприємства, трансформатори, автомобільні стоянки, котельні, гаражі, гральні майданчики і т. ін.) слід розміщувати на відстанях від селищної території і зон рекреації, обґрунтованих акустичними розрахунками. Акустичні розрахунки повинні проводитись за методиками, узгодженими з Міністерством охорони здоров`я України.

В свою чергу, відповідно до п. 3.3. «Державних санітарних правил охорони атмосферного повітря населених місць» затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 9 липня 1997 р. № 201, майданчики для розміщення промислових підприємств, окремих виробництв і інших об`єктів повинні вибиратись з врахуванням можливості створення санітарно-захисних зон (С33), розміри яких визначаються класами виробництв у відповідності з Державними санітарними правилами планування та забудови населених місць.

Межі зони повинні встановлюватись від крайнього джерела викидів на території промислового майданчика до межі найближчої існуючої чи перспективної житлові забудови.

Проте, земельна ділянка, на якій функціонує автомобільна мийка не підпадає під вищезгадані норми. До найближчих житлових будинків загальна відстань становить близько 25-30 метрів.

Крім того, як зазначено в клопотанні, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у порушенні будівельних вимог, а саме відповідно до п. 7.54 Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» № 360-92 затверджених Наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. № 44, станції технічного обслуговування автомобілів слід розміщувати у промислових і комунально-складських зонах міста.

В свою чергу, п. 4.5 вказує, що мінімальні санітарно-захисні розриви для всіх виробничих будівель і складів, які не виділяють у навколишнє середовище шкідливих з неприємним запахом і пожежонебезпечних речовин, не створюють підвищення рівнів шуму, вібрації, електромагнітних випромінювань і не вимагають під`їзних залізничних шляхів, повинні бути не менше 50 м.

Крім того, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у порушенні цільового використання землі, а саме відстань від автомийок, з урахуванням проїздів до них, встановлюється до житлових та громадських будівель, а також до ділянок дитячих майданчиків, шкіл, дитячих установ, лікувальних закладів стаціонарного типу і закладів відпочинку як від станцій технічного обслуговування за додатком 10 ДСП № 173-96.

Для розміщення на проектованій ділянці автомийки, ділянка повинна мати цільове призначення 03.13 - для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування. Таким чином, дана земельна ділянка має відповідати вимогам Класифікації видів цільового призначення земель Наказу від 23.07.2010 №548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення «земель».

Наразі, як встановлено судом, земельна ділянка має цільове призначення 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що не відповідає вимогам законодавства для встановлення автомобільної мийки. Окремо варто вказати, що переважна більшість земельних ділянок навколо мають цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також вже збудовані житлові будинки, де проживають сім`ї, в тому числі з малолітніми та неповнолітніми дітьми.

Крім того, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у завданні шкоди від стічних вод автомийки.

Так, як дана земельна ділянка знаходиться серед житлових будинків, існує загроза для здоров`я населення. Всі будинки поблизу даної ділянки мають свердловини для забору води, що є невід`ємним ресурсом для існування та комфортного життя.

В свою чергу, стічна вода від миття машин може містити широкий спектр забруднюючих речовин. Перш за все, це миючі синтетичні засоби, нафтові залишки, солі, мастильні речовини, бруд та пісок. Потрапляючи у водні об`єкти вони можуть бути небезпечними для життя людей, а також забруднювати питну воду, яку безпосередньо споживають жителі ближніх земельних ділянок та територій.

Так, відповідно до п. 9.6 «Правил охорони праці на автомобільному транспорті», стічні води від миття автомобілів, миття підлоги в приміщеннях для зберігання або обслуговування автомобілів, які містять горючі рідини та завислі речовини, перед злиттям у каналізаційну мережу повинні очищатися в місцевих очисних установках. Після очищення стічних вод від миття автомобілів вміст завислих речовин і нафтопродуктів не повинен перевищувати встановлених норм. Такий же обов`язок передбачається п. 21.1 ДБН В.2.5-64:2012.

На даний момент у органу досудового розслідування виникла об`єктивна необхідність перевірити за допомогою відповідних спеціалістів встановлені резервуари для води та відходів а також відповідної очищувальної системи і дотримання вимог чинного законодавства.

Так, в ст. 49 Водного кодексу України зазначено, що діяльність зі спеціального водокористування, що включає скид стічних вод із забруднюючими речовинами у водний об`єкт може здійснюватися лише на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування потрібен також і в тому випадку, коли суб`єктом господарювання здійснюється забір води з водних об`єктів. Тобто, коли вода на автомийці використовується не з джерел централізованого водопостачання, а за допомогою спеціальних споруд та технічних пристроїв із підземних джерел чи інших об`єктів.

Однак, наявність документа, що дозволяє скид стічних вод у водні об`єкти не звільняє від обов`язку встановити очисні споруди для запобігання забруднення річок, озер чи інших водойм, адже відповідно до ст. 53 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана зі шкідливим впливом на довкілля повинні бути обладнані спорудами та обладнанням для очистки скидів.

Крім того, відповідно до ст. 66 Водного кодексу України, під час користування водними об`єктами для промислових потреб, водокористувачі зобов`язані вживати заходів щодо зменшення витрат води та припинення скидання забруднених зворотних вод шляхом удосконалення виробничих технологій, схем водопостачання та очищення стічних вод.

Наразі, будівництво такого об`єкту в зоні житлового району і житлової забудови в безпосередній близькості від житлових будинків, порушує Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, Закони України «Про оцінку впливу на довкілля», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та Державні будівельні норми.

Крім того встановлено, що діяльність вищезазначеної автомийки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки :01:052:5122, цільове призначення 03.15 «Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови») частково здійснюється і на земельній ділянці з кадастровим номером :01:052:5200, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства»), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (у власності 55/100 земельної ділянки) та ОСОБА_6 (у власності 45/100 земельної ділянки).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :01:052:5200 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства»), на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (у власності 55/100 земельної ділянки) та ОСОБА_6 (у власності 45/100 земельної ділянки).

Згідно ч.1 ст.237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною 1 ст.233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті, якою передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання заявника та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому наявні в цілому відомості визначені ст. 234 КПК України, а обставин, регламентованих частиною 5 вказаної статті, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, у судовому засіданні, слідчим суддею не встановлено.

Порушень вимог ст. 234 КПК України, Глави 20 КПК України - слідчі (розшукові) дії, та Глави 2 КПК України - засади кримінального провадження, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Слідчим суддею, у судовому засіданні, не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на огляд земельних ділянок у кримінальному провадженні становитиме особистий та надмірний тягар, тобто апріорі таке втручання не є свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 233-235, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання - задовольнити.

Надати старшому слідчому СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 та групі слідчих у кримінальному провадженні, а також за дорученням вказаних осіб в порядку ст. 40 КПК України працівникам ВКП Бучанського РУП ГУНП в Київській області, із залученням спеціалістів у сфері геодезії та картографії (сертифікованих інженерів-геодезистів), спеціалістів Державної екологічної інспекції, дозвіл на проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером кадастровим номером :01:052:5200 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства»), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (у власності 55/100 земельної ділянки) та ОСОБА_6 (у власності 45/100 земельної ділянки).

Роз`яснити, що ухвала слідчого судді про дозвіл на огляд надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1