ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дніпро, кримінальне провадження № 0000525 від 15.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краматорськ Донецької області, громадянка України, із неповною середньою освітою, не заміжня, не працюючої,зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним

13.04.2021 приблизно з 09 годині 00 хвилин по 17 годину 00 хвилин ОСОБА_3 знаходилась у житловій квартирі за місцем мешканням ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснювала догляд за малолітніми дітьми останньої. Приблизно об 16 годині 50 хвилин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документу, а саме банківської платіжної картки АТ «ПриватБанку» із особовим номером картки НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 достовірно знаючи, що банківська платіжна картка АТ «ПриватБанку» є офіційним документом та використовується для зняття грошових коштів за допомогою банкомату, знаючі пін-код від вказаної банківської платіжної картки, реалізуючи свій умисел, спрямований на викрадення вищезазначеної картки, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу викрала банківську платіжну картку АТ «ПриватБанку» з сумки яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Крім того, 13.04.2021 о 17 годині 22 хвилин у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з раніше викраденої банківської платіжної картки АТ «ПриватБанку», яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_3 , в зазначений час, підійшла до банкомату «ПриватБанку» який знаходиться за адресою: м. Краматорськ, вул. Академічна 10, де використовуючи банківську платіжну картку «АТ «ПриватБанку» із особовим номером картки НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , дізнавшись про наявність на вказаній картці грошових коштів у сумі 55 000 гривень, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом однієї транзакції за допомогою банкомату здійснила зняття грошових коштів у сумі 1500 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_6 .

Своїми умисними протиправними діями, які полягали у викраданні чужих грошових коштів, ОСОБА_3 спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_6 у сумі 1500 гривень 00 копійок.

Також, 14.04.2021 о 08 годині 10 хвилин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з раніше викраденої банківської платіжної картки АТ «ПриватБанку», яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , в зазначений час, підійшла до банкомату «ПриватБанку» який знаходиться за адресою: м. Краматорськ, вул. Академічна 10, де використовуючи банківську платіжну картку «АТ «ПриватБанку» » із особовим номером картки НОМЕР_1 , таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, шляхом однієї транзакції за допомогою банкомату здійснила зняття грошових коштів у сумі 2500 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_6 .

Своїми умисними протиправними діями, які полягали у викраданні чужих грошових коштів, ОСОБА_3 спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_6 у сумі 2500 гривень 00 копійок.

ІІ. Позиція обвинуваченої

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в вчиненні кримінальних проступків та злочину, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1,2 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі, суду показала, що кримінальні правопорушення вчинила за обставин, які викладені в обвинувальному акті, що вона 13.04.2021 знаходилась у житловій квартирі за місцем мешканням ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснювала догляд за малолітніми дітьми останньої і таємно, шляхом вільного доступу викрала банківську платіжну картку АТ «ПриватБанку» з сумки яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Із зазначеної картки шляхом транзакції за допомогою банкомату здійснила зняття грошових коштів у сумі 1500 гривень 00 копійок та 2500 гривень 00 копійок.

ІII. Позиція потерпілої

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність. З урахуванням того, що у відсутність потерпілої можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у її відсутність.

IV. Мотиви суду

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

V. Кваліфікація дій обвинуваченої

Допитавши обвинувачену, дослідивши письмові докази, матеріали, що характеризують обвинувачену, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і вона повинна нести кримінальну відповідальність за викрадення офіційного документу, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357, ч. 1ст. 185,2 ст. 185 КК України.

VI. Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального проступку та нетяжкого злочину, особу винної, яка раніше не судима, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченої, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу,

за - ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту ,

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, виходячи із засад призначення та індивідуалізації покарання, зважаючи на суспільну небезпеку кримінального проступку та нетяжкого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченої до вчиненого злочину, відшкодування шкоди, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень достатнім буде покарання у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції частини статті КК України із застосування ст. 70, 104, 75,76 КК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку та нетяжкого злочину, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1,2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян- 850 грн.;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 місяця арешту .

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання - 1 рок позбавлення волі.

На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, які передано на зберігання власнику залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копіювироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7