ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000450 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2024 року, було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 09.11.2023 за № 0000450, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ..

Продовжено ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів тобто по 25 березня 2024 року.

Зобов`язано начальника ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» негайно організувати та забезпечити медичне обстеження стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , відповідно до порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. № 239/5/104. Про результати медичного обстеження повідомити старшому групи прокурорів у кримінальному провадженні та слідчому судді.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочину передбаченого ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України. Слідчий суддя прийшов до висновку, що факти, наведені у клопотанні на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, переконливо підтверджують, що існує реальна небезпека неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 і запобігти цим ризикам більш м`яким запобіжним заходом неможливо.

Окрім існування обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею оцінено в сукупності інші обставини, а саме вік та стан здоров`я підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, репутація та міцність соціальних зв`язків, загальна тривалість перебування під вартою.

Слідчий суддя прийшов до висновку про продовження строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо розміру застави слідчий суддя зазначив, що на даній стадії досудового розслідування підстав для його зменшення слідчим суддею не встановлено і саме такий розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ,. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.

На думку апелянта, прокурором не було доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, клопотання про продовження строку запобіжного заходу є необґрунтованим та нічим не підтверджене.

Вказує, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 , та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, а також таким в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, як дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного,обвинуваченого;

- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту про необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді є неспроможними.

Апеляційним переглядом встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 209 КК України.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, 02 грудня 2023 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

22.01.2024 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується: рапортом про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідків; протоколом обшуку гаража № НОМЕР_1 ГК «Планер», м. Дніпро по вул. Іжевська; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , гараж № НОМЕР_2 ; протоколом обшуку ТЗ «TOYOTA HIGHLANDER» д.н.з. НОМЕР_3 ; протоколом обшуку ТЗ «TOYOTA HIGHLANDER» д.н.з. НОМЕР_4 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_6 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_7 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_8 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_9 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_10 ; висновками експерта за результатами судової експертизи зброї; висновками експерта за результатами вибухо-технічної експертизи; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2023 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 66 651 772 гривень.

Ухвалою слідчого судді від 24.01.2024 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 02.03.2024.

Апеляційним переглядом встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вбачаються ознаки складу злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, який є тяжкими злочином, карається позбавленням волі, оскільки наведені прокурором обставини дають достатні підстави для такого висновку, а доводи захисника та твердження підозрюваного щодо необґрунтованості підозри мають характер суб`єктивної оцінки зацікавленої особи і є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що належним чином обґрунтовані і висновки слідчого судді про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ризик переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Також в ході досудового розслідування на даний час не встановлене повне коло осіб, причетних до протиправної діяльності, якою займався ОСОБА_8 , останній може перешкодити органу досудового розслідування у встановленні причетних осіб, а також у притягненні їх до відповідальності, що свідчить про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику впливу на свідків колегія суддів погоджується зі слідчим суддею, що він свого підтвердження не знайшов, але існує ризик впливу ОСОБА_8 на інших підозрюваних за провадженням, оскільки йому відомі їх анкетні дані, а тому він без будь-яких перешкод, шляхом підкупу або умовлять, зможе змусити їх давати необхідні йому показання, які будуть заважати встановленню об`єктивної істини у справі.

Існування відповідного ризику обумовлено і тим, що показання інших підозрюваних щодо обставин вчинення злочину мають значення для кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_8 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на підозрюваних у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Отже, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів доходить висновку про те, що позиція слідчого судді відносно можливості запобігання даним ризикам виключно шляхом продовження саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, є в даному випадку обґрунтованою та оцінює доводи апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваного щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.

Крім того, під час апеляційного розгляду, захисником було заявлено про те, що стан здоров`я ОСОБА_8 під час перебування під вартою погіршився.

Прокурором було надано відповідь начальника філії ДУ Центр здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Дніпропетровській та Донецькій областях, відповідно до якої стан здоров`я ОСОБА_8 стабільний, відповідає наявній патології, останній отримує планову антигіпертензивну терапію, перебуває на щоденному контролі артеріального тиску. Ургентного лікування не потребує, перебуває під постійним наглядом працівників АПВ ДБЛ №4.

Отже, сьогодні продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні, наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України не зменшилися, відсутня інформація про те, що останній не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора або про те, що з`явились нові обставини, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу. Щодо доводів сторони захисту про погіршення стану здоров`я підозрюваного, колегія суддів зазначає, що відповідно наявній інформації, останній отримує належну медичну допомогу та перебуває під постійним наглядом працівників АПВ ДБЛ №4.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, а тому в даному випадку не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту за результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25 березня 2024 року включно, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4