ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2155/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/144/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст.537 КПК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника

уповноваженого

органу з питань пробації ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування основного покарання у виді виправних робіт та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на те, що лише позитивна характеристика засудженої за місцем праці та наявність у останньої тяжких особистих та сімейних обставин, на переконання суду, не може бути підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування виправних робіт та у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, тому суд вважав, що умовно-дострокове звільнення до відбування вже пом`якшеного покарання, не сприятиме досягненню цілей покарання та відмовив в його задоволенні.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування основного покарання у виді виправних робіт та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Апелянт посилається на те, що станом на 10.01.2024 року до відбування покарання у виді виправних робіт засудженій ОСОБА_7 залишилося відбувати 11 (одинадцять) місяців і 11 днів, тобто половина призначеного судом строку.

Зазначає, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та суду було надано характеристику за місцем роботи - ТОВ «ТД «Дельта», що містить позитивні відомості.

Стверджує, що у судовому засіданні представник органу пробації не лише не заперечував щодо задоволення клопотання засудженої, а підтримав та просив задовольнити, що є очевидним свідченням встановлення уповноваженим на те державою органом факту виправлення ОСОБА_7 ..

Наголошує на тому, що судовим розглядом не було усунуто існуючі прогалини щодо встановлення доказів виправлення або не виправлення засудженої особи: їй не було поставлено уточнюючих питань або витребувано додаткових доказів на підтвердження або ж спростування її твердження про виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах засуджену ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку представника органу пробації та прокурора, які підтримали апеляційну скаргу просять її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу засудженої слід задовольнити з наступних підстав.

Вироком Придніпровського районного суду міста Черкаси від 17 березня 2021 року, залишеного без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.07.2021 року та постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29.09.2022 року, ОСОБА_7 визнано винною вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Цим вироком частково задоволено цивільні позови: ОСОБА_10 та стягнуто з ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду у розмірі 200 000 грн., цивільний позов ОСОБА_11 та стягнуто з ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Вироком стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 9 101 грн. 28 коп. та стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_10 витрати на правову допомогу у розмірі 40 000 грн.

ОСОБА_7 відбувала покарання в місцях позбавлення волі з 17.11.2021 року по 04.01.2023 року.

На підставі ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27.12.2022 року ОСОБА_7 невідбуту частину основного покарання 1 рік 10 місяців 21 день замінено на більш м`яке - у виді виправних робіт з відрахуванням із засудженої в дохід держави 20% її заробітку. Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки постановлено обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

У січні 2024 року засуджена ОСОБА_7 звернулася в суд з клопотанням та просила звільнити її умовно-достроково від відбування невідбутої частини строку основного покарання у виді виправних робіт та від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст. 81 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 81 КК України - до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, тримання в дисциплінарному батальйоні або позбавлення волі, може бути застосоване умовно- дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно- достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Частиною 2,3 ст. 81 КК України -умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.43 Кримінально-виконавчого кодексу України початком строку відбування покарання у виді виправних робіт вважається день, з якого фактично розпочато відрахування із заробітку засудженого.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджена ОСОБА_7 прийнята на роботу в ТД "ДЕЛЬТА" №2 та згідно з наказом товариства від 31.01.2023 року відрахування із заробітку ОСОБА_7 розпочато з 01.02.2023 року.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до ОСОБА_7 після відбуття нею 11 місяців 10 днів виправних робіт.

Станом на 02 квітня 2024 року, тобто день апеляційного розгляду, ОСОБА_7 відбула 13 місяців 25 днів виправних робіт і більшу половину строку додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що відповідно до ч.3 ст. 81 КК України є не менше половини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

Беручи до уваги, що ОСОБА_7 за період відбування покарання стягнень не мала, вчинила необережний тяжкий злочин у сфері порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту без обтяжуючих обставин, виключно позитивно характеризується з місця роботи, за період виправних робіт до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася, підтримує корисні зв`язки з рідними та відшкодувала спричинену шкоду потерпілим та судові витрати, колегія суддів вважає, що засуджена довела своє виправлення, тому є підстави застосувати до ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт і додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та задовольнити її апеляційну скаргу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 539, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 09 лютого 2024 року щодо засудженої ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою звільнити умовно-достроково ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді виправних робіт і додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді