Справа № 354/632/22
Провадження № 1-кп/354/16/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ворохта, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, українця, громадянина України, із повною вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, має неповнолітню дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутатом не обирався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,-

встановив:

14.04.2022р., приблизно о 18.00 годині на території залізно-дорожньої станції «Ворохта» в АДРЕСА_1 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс ножом один цілеспрямований удар у ділянку грудної клітини ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді поранення лівої половини грудної клітки з проникненням у плевральну порожнину з ушкодженням тканини легені та гемапоневмотораксом, які згідно висновку судово-медичного експерта №79 від 31.05.2022року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, дав показання, які фактично відповідають вищезазначеним обставинам. У скоєному розкаявся.

Суд переконався в тому, що обвинувачений вірно розуміє суть обставин справи. У суду не виникло сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Після роз`яснення порядку та об`єму права на оскарження фактичних обставин справи, вислухавши думку учасників процесу, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та визначити об`єм дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що стосуються особи обвинуваченого. Інші докази в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Суд прийшов до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 не встановлено.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

З врахуванням обставин справи, характеру та ступеня суспільної небезпечності скоєного, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який вчинив тяжке кримінальне правопорушення, разом з тим, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, в силу ст. 89 КК України не судимий, повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки, також суд враховує обставини скоєного кримінального правопорушення, його відношення до скоєного, відсутність претензій у потерпілого, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та він, в силу ст.75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті. Таке покарання, на думку суду, буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення обвинуваченим в подальшому інших злочинів.

Суд вважає, що призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення, призначаються лиш у випадку, якщо менш суворе покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України підлягає зарахуванню у строк покарання період попереднього ув`язнення з моменту затримання з 14.04.2022р. по 16.04.2022р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 368 КПК України - ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ст. 100 КПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати у строк покарання період попереднього ув`язнення з моменту затримання з 14.04.2022р. по 16.04.2022р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно, який накладений ухвалою слідчого судді від 16.04.2022року скасувати.

Речові докази у справі: поліетиленовий пакет, в якому знаходиться кофта червоного кольору та футболка чорного кольору, паперовий конверт із фабричним розкладним ножом, паперовий пакет із марлевим тампоном-змивом з перону залізнично-дорожньої станції «Ворохта», паперовий конверт із взірцем крові потерпілого ОСОБА_4 , передані на відповідальне зберігання в камеру речових доказів ВП №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ( квитанція № 658) знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1