Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/1221/23
Провадження № 1-др/943/1/24
Буський районний суд Львівської області
в складі:головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі представника
цивільних позивачів ОСОБА_3
цивільного відповідача ОСОБА_4
представника відповідача ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні залу суду в режимі відеоконференцзв`язку заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення у справі ЄУН № 943/1221/23 в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України, -
11 квітня 2024 року у даній справі Буським районним судом ухвалено вирок. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до трьох років. На підставі ст.75 КК України, звільнено останнього від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на три роки, та згідно ст.76 КК України, покладено певні обов`язки. Задоволено частково цивільний позов, стягнуто з ПП «ЛЕО ГАРАНТ ТРАНС» в користь ОСОБА_6 448920 гривень, завданої матеріальної шкоди та 800000 гривень завданої моральної шкоди. Стягнуто з ПП «ЛЕО ГАРАНТ ТРАНС» в користь ОСОБА_7 - 800000 гривень завданої моральної шкоди.
17.04.2024 року представник цивільних позивачів, адвокат ОСОБА_3 подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму витрат, понесених за отримання професійної правничої допомоги (правова допомога) в розмірі 39 600,00 грн.; 3500,00 грн. витрат за проведення оцінки автомобіля та 2500, 00 грн. транспортних витрат. Також стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 700,00 грн. транспортних витрат.
Мотивує тим, що вироком Буського районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року, ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, частково задоволено цивільний позов. Витрати на поховання батька і чоловіка, які були вказані у цивільному позові, обвинувачений відшкодував 10.04.2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, позивачем в позовній заяві вказувався орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат позивача, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу позивача становили 30 000, 00 грн.. 21.04.2023 року між Адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери» та ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були укладені Договори про надання правової допомоги.
Погодинна оплата згідно з тарифікацією часу, що витрачений адвокатами для надання Клієнту правової допомоги, передбаченої предметом цього Договору з розрахунку 2400,00 грн. ( дві тисячі чотириста гривень 00 копійок) за 1 годину роботи адвоката. До складу витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги за цим Договором, що підлягає відшкодуванню Клієнтом Адвокатському об`єднанню, відноситься, зокрема, транспортні витрати ( видатки на проїзд до місця надання правової допомоги, якщо таке місце не співпадає з місцем укладення цього Договору). На виконання домовленостей по такого Договору Адвокатське об`єднання виставило рахунок № 1/17 Т від 10.04.2024 року, на авансовий платіж, який був оплачений Клієнтом 10.04.2024 року у розмірі 20 000,00 грн. 12 квітня 2024 року сторони підписали Акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого вартість наданих Адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери» правничих послуг ОСОБА_7 та ОСОБА_6 склали 39 600 (тридцять дев`ять тисяч шістсот) грн., без ПДВ. Також було підписано опис наданих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_3 правничих послуг у справі № 943/1221/23. Відтак, загальна сума витрат на правову (правничу) допомогу наданих у даній справі є 39 600,00 грн., з яких 20 000,00 грн., Цивільні позивачі вже оплатили, та ще залишається залишок, який має бути також оплачений.
Крім того, надання правової допомоги здійснювалось адвокатом АО «Юхименко і партнери», Оленою Талалаєвою в Буському районному суді Львівської області, що знаходиться в іншому населеному пункті, а ніж укладений Договір, відтак цивільні позивачі (потерпілі) відшкодовували витрати на проїзд. Згідно із виписки по картковому рахунку Клієнта ОСОБА_3 , було Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.04.2024 5 зафіксовано надходження грошових коштів: 10.04.2024 року від ОСОБА_8 у розмірі 1100 грн., 17.01.2024 року від ОСОБА_9 у розмірі 700 грн., 27.10.2023 року від ОСОБА_8 у розмірі 1400 грн. Відтак, загальний розмір транспортних витрат складає 3200 грн.
Крім того, на замовлення ОСОБА_7 ТзОВ АК «Експерт-Сервіс» було проведено оцінку автомобіля «Toyota Camry» ( НОМЕР_1 ), який належав покійному водію ОСОБА_10 . Згідно рахунку № 1595 від 11.07.2023 року послуги експертного дослідження, огляд авто та складання акту було оцінено у 3500,00 грн. Згідно акту 1595/23 від 11.07.2023 року такі послуги були надані замовнику. 12.07.2023 року ОСОБА_11 оплатила вказаний рахунок ( додається платіжна інструкція). Відтак, вказані витрати були понесені ОСОБА_12 та такі мають бути відшкодовані обвинуваченим у повному обсязі.
Представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги заяви, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просить таку задоволити повністю.
ОСОБА_4 , його представник адвокат ОСОБА_5 заперечили повністю, просили у задоволенні заяви відмовити повністю, оскільки ОСОБА_4 вину свою визнав, частково сплачував потерпілим витрати, зокрема на поховання, вибачався перед потерпілими, повністю розрахувався з ними. Оскільки його підзахисний вину визнавав, спору не було. крім того, щодо відшкодувань на транспортні витрати зазначив, що заявник вказує на поповнення картки представника, однак чи були такі витрачені на транспортні витрати чи ні, жодних доказів не додано щодо призначення платежів, не додано квитанції, тощо. Також не було потреби проводити оцінку транспортного засобу, тому такі вимоги є безпідставними.
Представник ПП «ЛЕО ГАРАНТ ТРАНС» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Вислухавши думку сторін, їх представників, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками, суд приходить до переконання про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали доказі і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми/ присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України.
Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Положенням ч.ч.1,4 ст.17 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.
Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: І) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.
При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, 21 квітня 2023 року між Адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери», з однієї сторони, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з іншої сторони, укладено два Договори про надання правової допомоги. Призначено адвоката ОСОБА_3
Згідно п.п. а п. 3.1. Договору, оплата за таким договором складається з гонорару, що виплачується Клієнтом в якості оплати правової допомоги, що надана Адвокатським об`єднання за цим Договором.
З п. 3.2. Договору вбачається, що за надання правової допомоги, передбаченої предметом цього Договору, Клієнт виплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, розмір якого визначається: Відповідно до акту прийому-передачі наданої правової допомоги, що підписується обома Сторонами; або на підставі рахунку, виставленого Адвокатським об`єднання, якщо йдеться про сплату авансового платежу. В обох зазначених вище випадках для визначення розміру такого гонорару Сторони використовують один з перелічених нижче способів його обчислення: (1) Погодинна оплата згідно з тарифікацією часу, що витрачений адвокатами Адвокатського об`єднання для надання Клієнту правової допомоги, передбаченої предметом цього Договору з розрахунку 2400,00 грн. ( дві тисячі чотириста гривень 00 копійок) за 1 годину роботи адвоката.
Опис послуг наданих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_3 у справі № 943/1221/23 за період з 21.04.2022 року по 12.04.2024 року, а саме:
-участь під час огляду автомобіля марки Тойота, р/н НОМЕР_1 19.06.2023 року - 1, 5 години;
- виконання вимог ст. 290 КПК України ( ознайомлення з матеріалами кримінального провадження) - 14.06.2023 року -2 години;
- 28.08.2023 року - підготовка цивільного позову -3 години;
- 29.08.2023 року - участь в судовому засіданні в Буському районному суді Львівської області - 2 години;
- 17.01.2024 року - участь в судовому засіданні в Буському районному суді Львівської області - 2 години;
- 13.03.2024 року - участь в судовому засіданні в Буському районному суді Львівської області - 2 години;
- 10.04.2024 року - участь в судовому засіданні в Буському райомному суді Львівської області - 2 години;
В загальному за період з 21.04.2023 року по 12.04.2024 року було надано 16 год. 30 хв. Послуг, що становить 16,5 х 2400.00 грн. -39 600, 00 грн.
Суд критично ставиться до такого опису, оскільки згідно матеріалів справи, зокрема протоколів судових засідань адвокат ОСОБА_3 брала участь в судових засіданнях в Буському районному суді 29.08.2023 року 1 год (з 14.56 год по 15.56 год), 17.01.2024 1 год 40 хв (з 14.30 год по 16.10 год), 13.03.2024 року 1 год (з 11.42 по 12.38 год), 10.04.2024 року 10 хв (з 16.55 по 17.04 год), що в сукупності становить 4 год, та згідно погодинної оплати згідно з тарифікацією часу, що передбачена договорами, становить 9600 грн.
Щодо оплати витрат за проведення оцінки автомобіля.
На замовлення ОСОБА_7 ТзОВ АК «Експерт-Сервіс» було проведено оцінку автомобіля «Toyota Camry» ( НОМЕР_1 ), який належав покійному водію ОСОБА_10 . Таку проведено з метою встановлення вартості пошкодження автомобіля та визначення ціни цивільного позову.
Згідно рахунку № 1595 від 11.07.2023 року послуги експертного дослідження, огляд авто та складання акту було оцінено у 3500,00 грн.
Відтак, вказані витрати були фактично понесені ОСОБА_12 та мають бути відшкодовані у повному обсязі.
Щодо відшкодування транспортних витрат, слід зазначити наступне.
Судом встановлено, що АО « ОСОБА_13 і партнери» розташоване в м. Львів.
Згідно із виписки по картковому рахунку клієнта ОСОБА_3 зафіксовано надходження грошових коштів: 10.04.2024 року від ОСОБА_8 у розмірі 1100 грн., 17.01.2024 року від ОСОБА_9 у розмірі 700 грн., 27.10.2023 року від ОСОБА_8 у розмірі 1400 грн.
Однак адвокатом не подано жодних доказів в підтвердження цільового використання таких коштів, а саме що такі були використані на пальне (квитанції, талони на пальне, тощо), тому в даній частині витрат слід відмовити.
Вирішуючи питання по суті, суд також бере до уваги висновки КГС ВС від 30 січня 2023 року у справі №910/7032/17, при цьому суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Колегія суддів касаційної інстанції враховує, що 12.05.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19)), та зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одним із основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним порівняно з ринковими цінами адвокатських послуг.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлена представником заявника зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є непропорційною ціни позову, а також обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).
Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 134, 137, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд
Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення у справі ЄУН № 943/1221/23, - задовольнити частково.
В решті вимог заяви, відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.
У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 12 червня 2024 року.
Суддя: ОСОБА_1