Справа № 947/8060/24
Провадження № 1-кс/947/3495/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу спеціалізованої екологічної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3,4 ст.240 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2023 за №0000239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3,4 ст.240 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в Одеському районі Одеської області діє група осіб, які діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи про відсутність у них передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин та повноважень на проведення таких робіт.

У ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до незаконного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в ході проведення досудового розслідування, 11.03.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення якого виявлено та вилучено:

-52 аркуші паперу із рукописними написами на них, які поміщені до спеціального пакету НПУ № PSP 1105507;

-3 блокноти з чорновими записами рукописного тексту , які поміщені до спеціального пакету НПУ № PSP 3229569;

-рахунок № 23 від 02.10.2023 на 2 арк; рахунок без № на 1 арк; рахунок без № від 10.08.2023 на 1 арк; рахунок № 78 від 21.11.2023 на 2 арк; рахунок без № від 02.11.2023 на 2 арк; рахунок без № від 27.10.2023 на 1 арк; рахунок № 41 від 08.10.2023 на 1 арк; рахунок № НОМЕР_1 від 11.11.2023 на 1 арк; рахунок без № від 28.09.2023 на 1 арк; рахунок без № від 24.10.2023 на 2 арк; рахунок без № від 04.10.2023 на 1 арк; рахунок без № від 30.08.2023 на 1 арк; рахунок без № від 02.09.23 на 1 арк; рахунок без № від 12.03.23 на 1 арк; рахунок без № від 20.09.23 на 1 арк; рахунок без № від 20.09.23 на 1 арк; рахунок без № від 26.09.23 на 1 арк; рахунок без № від 11.2023 на 1 арк; накладна без № від 25.04.23 на 1 арк; накладна № 24-10 від 24.10.23 на 1 арк;, які поміщені до пакету НПУ № PSP 1105506;

-рахунок на оплату № 3212 від 22.10.23, № 207 від 08.09.23, № 467 від 10.11.23, №210 від 27.09.23, № 333 від 06.10.23, № 77 від 29.08.23, № 1 від 20.07.23, акт надання послуг № 76 від 31.08.23 , аркуш паперу акт надання послуг № 76 від 31.08.23, аркуш паперу акт надання послуг від 26.09.23 , які поміщені до спеціального пакету НПУ № PSP 3229290;

-мобільний телефон марки Samsung х12 у корпусі чорного кольору імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 із сім-картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

-мобільний телефон марки Samsung A22 у корпусі чорного кольору імеі 1: НОМЕР_6 ; імеі2: НОМЕР_7 із cім-картками НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .

-ноутбук «Asus» model: х5552 серійний номер: НОМЕР_10 із зарядним пристроєм до нього , ноутбук «Apple Macbook Air» у корпусі сірого кольору, які поміщені до спеціального пакету НПУ № WAR 1747026;

-жорсткий диск Nianivo usb, який поміщено до паперового пакету НПУ коричневого кольору;

-грошові кошти у сумі 28 550 доларів США, які поміщені до спеціального пакету НПУ № PSP 1258069;

-грошові кошти купюри номіналом 200 євро (3 шт.), 100 євро (12 шт.), 50 євро (45 шт.), 20 євро (5 шт.), 5 євро (2 шт. ), (загальна сума 4160 євро), які поміщені до пакету НПУ № ВУМ 1009945.

Вилучене 11.03.2024 під час обшуку АДРЕСА_1 постановою слідчого від 11.03.2024 визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000239, відомості про яке 13.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3,4 ст.240 КК України, оскільки інформація, що міститься в документах та речах, має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та могли використовуватися з метою сприяння вчинення кримінального правопорушення, а саме для фінансування, видобутку та транспортування незаконно видобутого каменю з метою подальшої його легалізації.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання просив його задовольнити з підстав викладених письмово.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення на клопотання прокурора, посилаючись на те, що підстав для його задоволення немає. Звернув увагу, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого часу, підозра ОСОБА_4 не пред`явлена, доказів завданої шкоди прокурором не надано. Окремо додав, що вилучені під час проведення обшуку грошові кошти належать не ОСОБА_4 , а третій особі. Крім того, ОСОБА_4 займається підприємницькою діяльністю, сплачує податки. Пояснив, що вилучення та накладення арешту на мобільні телефони із сім картками, ноутбук та жорсткий диск перешкоджає підприємницькій діяльності ОСОБА_4 . Вилучені речі не відповідають ознакам, що встановлені ст.98 КПК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Власник майна ОСОБА_4 підтримав думку свого представника, просив повернути вилучене майно.

Власник майна ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала в частині накладення арешту на вилучені грошові кошти. Пояснила, що гроші вона позичала у родичів та близьких на лікування та проживання за кордоном разом із донькою, що підтверджується розпискою від 13.11.2023 року та медичними документами про необхідність лікування та проведення дуже вартісних операцій. На питання прокурора, пояснила, що 11.03.2024 року під час обшуку не надала розписку, оскільки вона була в іншій кімнаті у сумці. Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора в цій частині.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора та представників власників майна, дослідивши відеозапис обшуку, який проводився 11.03.2024 року за адресою АДРЕСА_1 , вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В судовому засіданні не встановлено факту того, що обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено з порушенням норм КПК України.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Також, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , речі, предмети, грошові кошти та документи, то зазначене майно, може свідчити про можливу причетність останнього до незаконного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення, з метою особистого збагачення, знаючи про відсутність передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин та повноважень на проведення таких робіт, зокрема документи, електронні носії інформації, грошові кошти, що мають ознаки майна, що було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, отримане в результаті неправомірних дій, а тому є важливими доказами можливого вчинення правопорушення, передбаченого ч.ч.3,4 ст.240 КК України та накладення арешту на них є необхідним для збереження цих речових доказів та недопущення їх знищення.

Накладення арешту на мобільні телефони, ноутбук, жорсткий диск необхідно для проведення їх огляду з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження. Крім того, сторони не оспорюють обставину користування зазначеним майном ОСОБА_4 .

Доводи ОСОБА_6 щодо отримання вилучених грошових коштів у борг згідно з борговою розпискою спростовуються відеозаписом обшуку від 11.03.2024 року проведеного за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до якого ОСОБА_6 була присутня під час зазначеної слідчої дії та жодних пояснень, щодо походження грошових коштів, розписку про отримання грошей, або їх частину, у борг не надала. В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що грошові кошти по розписці отримала від родичів 13.11.2023 року, що з врахуванням дати складення розписки та знаходження грошових коштів саме за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_4 ставить під сумнів зазначений доказ.

Стороною обвинувачення під час судового розгляду доведено, що грошові кошти вилучені в ході проведення обшуку могли бути набуті кримінально протиправним шляхом.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.ч.3,4 ст.240 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 11.03.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу спеціалізованої екологічної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3,4 ст.240 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 11.03.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-52 аркуші паперу із рукописними написами на них;

-3 блокноти з чорновими записами рукописного тексту;

-рахунок № 23 від 02.10.2023 на 2 арк; рахунок без № на 1 арк; рахунок без № від 10.08.2023 на 1 арк; рахунок № 78 від 21.11.2023 на 2 арк; рахунок без № від 02.11.2023 на 2 арк; рахунок без № від 27.10.2023 на 1 арк; рахунок № 41 від 08.10.2023 на 1 арк; рахунок № 48 від 11.11.2023 на 1 арк; рахунок без № від 28.09.2023 на 1 арк; рахунок без № від 24.10.2023 на 2 арк; рахунок без № від 04.10.2023 на 1 арк; рахунок без № від 30.08.2023 на 1 арк; рахунок без № від 02.09.23 на 1 арк; рахунок без № від 12.03.23 на 1 арк; рахунок без № від 20.09.23 на 1 арк; рахунок без № від 20.09.23 на 1 арк; рахунок без № від 26.09.23 на 1 арк; рахунок без № від 11.2023 на 1 арк; накладна без № від 25.04.23 на 1 арк; накладна № 24-10 від 24.10.23 на 1 арк.;

-рахунок на оплату № 3212 від 22.10.23, № 207 від 08.09.23, № 467 від 10.11.23, №210 від 27.09.23, № 333 від 06.10.23, № 77 від 29.08.23, № 1 від 20.07.23, акт надання послуг № 76 від 31.08.23 , аркуш паперу акт надання послуг № 76 від 31.08.23, аркуш паперу акт надання послуг від 26.09.23;

-мобільний телефон марки Samsung х12 у корпусі чорного кольору імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 із сім-картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

-мобільний телефон марки Samsung A22 у корпусі чорного кольору імеі 1: НОМЕР_6 ; імеі2: НОМЕР_7 із сім-картками НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .

-ноутбук «Asus» model: х5552 серійний номер : НОМЕР_10 із зарядним пристроєм до нього , ноутбук «Apple Macbook Air» у корпусі сірого кольору;

-жорсткий диск Nianivo usb;

-грошові кошти у сумі 28 550 доларів США;

-грошові кошти купюри номіналом 200 євро (3 шт.), 100 євро (12 шт.), 50 євро (45 шт.), 20 євро (5 шт.), 5 євро (2 шт.), (загальна сума 4160 євро)

шляхом заборони будь-кому користуватися та розпоряджатися ними до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1