Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3969/23

Номер провадження: 1-кп/511/117/24

07 березня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000069 від 21 червня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Міждуріченськ Кемерівської області рф, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в період часу з березня по серпень 2022 року, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи громадянкою України, достовірно знаючи про введений на території України (у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України) воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 22.05.2022 № 341/2022, також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22.05.2022 № 2263-IX, також Закону України "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 12.08.2022 № 573/2022, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння російській федерації та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил російської федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, на своїй сторінці « ОСОБА_4 » в соціальній мережі «Одноклассники», розміщувала публікації, які виправдовують збройну агресію російської федерації проти України.

Так, 03.05.2022 ОСОБА_4 своїй сторінці поділилася публікацією фото військовослужбовців із дописом «Молимся за вас! Храни вас Бог, ребята! Возвращайтесь с победой, живые и невредимые!»; 03.05.2022 поділилася публікацією фото із дописом «Сегодня кишеневци почтили память невинноубиенным в Доме Профсоюзов Одессы 2 мая 2014 года»; 05.05 2022 поділилася публікацією фото військових із дописом «Я люблю тебя, РОССИЯ»; 08.08.2022 поділилася відео із дописом «Счастье матери, когда возвращается сын просто не описать словами»; 15.07.2022 поділилася публікацією фото військового із дописом «Пусть каждая

мать дождется своего сына», що публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою- агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією держави- агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

В подальшому, на території с. Кучурган Лиманської ОТГ Роздільнянського району було організовано та проведено спеціальні заходи за напрямами правоохоронної діяльності, в ході проведення яких 21.06.2023 року співробітниками поліції в ході проведення законного огляду в приміщенні Кучурганського старостинського округу, Лиманської ОТГ Роздільнянського району Одеської області, в присутності понятих було виявлено та вилучено мобільний телефон «МІ Redmi 9» сірого кольору, за допомогою якого ОСОБА_4 розповсюджувала дописи в мережі Інтернет.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-1 КК України як колабораційна діяльність, а саме публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічний заклик до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань.

Зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

07 лютого 2024 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді наведено формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій ОСОБА_4 із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, які є тотожними наведеним в обвинувальному акті.

За змістом угоди ОСОБА_4 зобов`язалася беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення під час судового провадження, щиро покаятись.

При укладенні угоди прокурор врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, беззаперечне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості в інкримінованому кримінальному правопорушенні, особу обвинуваченої, наявність суспільного інтересу у швидкому судовому провадженні, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне призначення покарання.

З урахуванням вищевказаних обставин сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування або в органах, що надають публічні послуги на строк 10 (десять) років.

Позиції сторін в судовому засіданні щодо укладення угоди.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.Зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисною та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 також просила затвердити дану угоду, в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному, суду показала, що поширювала дані відео які виправдовують збройну агресію рфв соціальній мережі «Одноклассники», в якій мала сторінку, не повністю розуміючи їх зміст.

Також обвинувачена під час опитування її судом показала, що уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміла надані їй законом права, а також їй було роз`яснено наслідки укладення та затвердження вказаної угоди. При цьому повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості .Підтвердила, що у повній мірі розуміє характер пред`явленого обвинувачення та погоджується з видом та мірою покарання, яке буде до неї застосовано у разі затвердження угоди.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд прийшов до висновку, що дана угода підлягає затвердженню судом виходячи з наступного.

Суд встановив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить усі необхідні складові елементи, передбачені зазначеною нормою, зокрема містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні фактичні обставини, які є тотожними викладу обставин в обвинувальному акті.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно підтвердила кожну із обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується та яка викладена в угоді та обвинувальному акті..

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а її дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, а саме публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічний заклик до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В силу положення ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 111-1 КК України , відноситься до категорії проступків.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. У разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди (п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України).

Угода між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 складена та підписана 07 лютого 2024 року у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , про що свідчить підпис останньої у тексті угоди.

Також шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд встановив, що інкримінованим ОСОБА_4 злочином шкода завдана виключно державним та суспільним інтересам, не завдано шкоду правам та інтересам окремих громадян та/або інтересам юридичних осіб, а так само матеріальних збитків.

Отже, вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України при укладенні угоди сторонами дотримано.

Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор серед іншого враховує наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень. У разі якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства, суд має відмовити у її затвердженні (п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України).

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченою відповідають суспільним інтересам.

Щодо призначення узгодженого між сторонами покарання.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування або в органах, що надають публічні послуги на строк 10 (десять) років.

При узгоджені покарання сторони врахували та дотрималися: 1) положень п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України і врахували характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, взяли до уваги особу обвинуваченої, яка раніше не судима, пом`якшуючі її вину обставини, саме щире каяття та визнання вини. Обвинувачена ОСОБА_4 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, на даний час є особою з інвалідністю (3 група) по

онкозахворюванню, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено: 2) положень пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України, а саме: - узгодили покарання у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.111-1 КК України.

Тому узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винної, а також загальним засадам його призначення, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, забезпечить досягнення мети його застосування.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідає як вимогам кримінального процесуального законодавства, так і вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Суд не встановив підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду.

Тому суд дійшов висновку про необхідність затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченій узгодженого покарання.

Також судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.06.2023 року було накладено арешт з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Хіаomi Redmi 9», модель «М2004J19АG», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ : НОМЕР_2 . серійний номер « НОМЕР_3 »; сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», номер мобільного телефону НОМЕР_4 . та сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», номер мобільного телефону НОМЕР_5 , яке постановою слідчого від 21.06.2023 року визнано у справі речовими доказами та передано на зберігання до камери речових доказів Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області.

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно, підлягає скасуванню. Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався, та відсутні підстави для його застосування.

Керуючись ст. ст.100, 314, 368, 369-371,373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 лютого 2024 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України у кримінальному провадженні №0000069 від 21 червня 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування або в органах, що надають публічні послуги на строк 10 (десять) років.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.06.2023 року на речові докази , а саме: мобільний телефон марки «Хіаomi Redmi 9» з сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», номер мобільного телефону НОМЕР_4 . та сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», номер мобільного телефону НОМЕР_5 .

Речові докази - мобільний телефон марки «Хіаomi Redmi 9», модель «М2004J19АG», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ : НОМЕР_2 . серійний номер « НОМЕР_3 »; сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», номер мобільного телефону НОМЕР_4 . та сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», номер мобільного телефону НОМЕР_5 , які зберігаються в камері зберігання Роздільнянського РВП ГУНП в

Одеській області, після набрання вироком законної сили повернути засудженій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, та обмежень, визначених у ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1