Справа № 358/788/24 Провадження № 1-кс/358/188/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(арешт майна)

20 травня 2024 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , іншого власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001022 від 14.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, яке погоджене прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2024 року слідчий у кримінальному провадженні - слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0001022 від 14.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дрова дерев загальним об`ємом 6,28 метрів кубічних, які були вилучені 14.05.2024 в ході проведення огляду місця події неподалік від господарства АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання слідчий поліції зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2024 до відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_1 зупинений транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_4 , який здійснював перевезення дров без дозвільних документів. Виїздом на місце події неподалік від господарства по АДРЕСА_1 виявлено транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого наявні дрова дерев загальним об`ємом 6,28 метрів кубічних.

За вищевказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022 від 14.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та розпочато досудове розслідування.

14.05.2024 слідчим на узбіччі дороги, неподалік від господарства АДРЕСА_1 проведено огляд місця події. В ході проведення огляду місця події було виявлено транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого знаходились дрова дерев різних відрізків загальним об`ємом 6,28 метрів кубічних.

Зазначені об`єкти опечатані паперовими бірками та вилучено до відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Власником транспортного засобу марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , абонентський номер мобільного зв`язку: НОМЕР_2 . Згідно договору оренди транспортних засобів з правом викупу від 29.08.2023 ОСОБА_6 , від якого діє ОСОБА_7 , передав у користування ОСОБА_4 автомобіль марки «ЗИЛ», модель «554М», реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 абонентський номер мобільного зв`язку: НОМЕР_3 .

Враховуючи те, що вилучені 14.05.2024 транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дрова дерев загальним об`ємом 6,28 метрів кубічних є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, постановою слідчого від 14.05.2024 вони визнані речовими доказами.

Таким чином, можливість розпоряджатись транспортним засобом марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дровами дерев загальним об`ємом 6,28 метрів кубічних може призвести до їх знищення та втрати, тому, з метою доведення факту причетності винних осіб та обставин вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, з метою забезпечення схоронності доказів, що були виявлені в ході огляду, виникла нагальна необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно, яке було вилучено під час огляду місця події 14.05.2024.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд клопотання належним чином, телефоном повідомив, що з`явитися в судове засідання не може у зв`язку із перебуванням у іншій області.

Інший власник майна - користувач ОСОБА_4 , заперечував щодо задоволення даного клопотання про арешт майна вказавши, що він є особою підприємцем та користується автомобілем «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , відповідно договору оренди транспортних засобів від 29.08.2023 року. Він як підприємець надає послуги з перевезень. 14.05.2024 він купив дрова та перевозив їх на орендованому автомобілі, ніяких правопорушень при цьому він не скоював.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, іншого власника майна ОСОБА_4 , об`єктивно, повно та всебічно дослідивши надані до клопотання матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подане клопотання, дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001022 від 14.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР встановлено, що 14.05.2024 до відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що про АДРЕСА_1 зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_4 , який здійснював перевезення дров без дозвільних документів. Виїздом на місце події неподалік від господарства АДРЕСА_1 виявлено транспортний «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого наявні дрова дерев загальним об`ємом 6,28 метрів кубічних.

В ході проведення огляду місця події 14.05.2024 в період часу з 17 години 00 хвилин по 17 годину 50 хвилини, на узбіччі дороги, неподалік від господарства АДРЕСА_1 , було виявлено транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого знаходились дрова дерев різних відрізків загальним об`ємом 6,28 метрів кубічних.

Зазначені об`єкти опечатані паперовими бірками та вилучено до відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання про арешт майна було спрямовано до суду у встановлений законом строк поштовим відправленням 15.05.2024 про що свідчить конверт із датою відправки «15.05.2024».

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме критеріям речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 14.05.2024, вилучені в ході проведення огляду місця події 14.05.2024 транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дрова дерев загальним об`ємом 6,28 метрів кубічних, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001022 від 14.05.2024.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Слідчим суддею встановлено та слідчим поліції доведено, що є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені під час проведення огляду місця події 14.05.2024 - дрова дерев загальним об`ємом 6,28 метрів кубічних можуть містити відомості, які мають доказове значення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, та незастосування арешту майна може призвести до їх втрати, зміни, пошкодження або настання інших наслідків.

Що стосується транспортного засобу автомобіля марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно технічного паспорту на автомобіль є ОСОБА_6 , матеріалами справи на теперішній час відомостей до участі власника майна ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, що розслідується не встановлено, тому відсутні підстави для накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також слідчий суддя вважає за можливе передати автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , іншому його власнику ОСОБА_4 на зберігання, як речового доказу.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001022 від 14.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, яке погоджене прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 14 травня 2024 року в ході огляду місця події, неподалік від господарства АДРЕСА_1 майно, а саме дрова дерев загальним об`ємом 6,28 метрів кубічних, які передані на зберігання до відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

В частині накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 - відмовити.

Тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 - передати його іншому власнику ОСОБА_4 на зберігання, як речового доказу.

Копію ухвали суду надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 21 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1