ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/240/24 Справа № 205/440/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року про повернення адвокату ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року за п.7 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року було повернуто адвокату ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року за п.7 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 345 КК України.

Вказана ухвала обгрунтована тим, що ухвалою колегії суддів від 03.11.2021 року заяву захисника ОСОБА_9 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 462 КПК України. На виконання вказаної ухвали захисник ОСОБА_9 направив до суду заяву від 10.11.2021 року про усунення недоліків. Проте, вимоги, зазначені в ухвалі Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2021 року, захисником не були виконані, а сама заява ним у відповідність до чинного законодавства - не приведена, лише зводиться до особистого тлумачення поняття «нововиявлених обставин».

Суд першої інстанції зробив висновок, що в заяві захисника ОСОБА_9 , що надійшла на адресу суду 10.11.2021 року, не викладено обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин в розумінні п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК України, що могли вплинути на судове рішення, яке просить переглянути ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, що передбачено п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України. Посилання сторони захисту на помилково направлену Державним науково дослідним експертно-криміналістичним центром гільзи патрона калібру 9х18 мм, з маркуванням «270 02» слідчому, на думку суду першої інстанції, не може бути нововиявленою обставиною, окрім того стороною захисту не зазначено, яким чином ця обставина могла вплинути на судове рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Також ОСОБА_8 просить викликати в якості свідків: заступника директора ДНДЕКЦ МВС ОСОБА_10 та осіб, які надавали відповідь - ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (робоча адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що оскаржувана ухвала винесена з істотними порушеннями норм процесуального права (неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону).

На його думку, суд фактично своїми ухвалами розглянув заяву про перегляд вироку без відкриття провадження та виклику учасників, зазначивши, що заявник не надав докази, які б могли бути нововиявленими обставинами, що є само по собі грубим порушенням права на доступ до правосуддя.

Вважає, що заява про перегляд вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 року за нововиявленими обставинами повністю відповідає нормам КПК та підлягає розгляду по суті.

На думку засудженого, на момент розгляду сторонам у справі та суду не було відомо, що експертиза була проведена по гільзі, яка не має відношення до справи. Замість гільзи патрона калібру 9x18 мм з маркуванням LCW було проведено експертизу за гільзою патрона калібру 9x18 мм з маркуванням «270 02». Вказана гільза є одним із ключових доказів в обвинуваченні ОСОБА_8 , про що зазначено у самому вироку від 10.04.2019 року. Згідно двох відповідей ДНДЕКЦ МВС гільза патрона калібру 9x18 мм з маркуванням LCW весь час знаходилась у масиві центрального балістичного обліку установи, а отже не зрозуміло, як експерт ОСОБА_13 міг проводити експертизу по гільзі патрона калібру 9x18 мм з маркуванням LCW. Відповідно до пояснень судового експерта ОСОБА_14 , які він надав суду, слідчий Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_15 в усній формі попросив видалити його шосте питання та відповідь на нього: «Чи були надані на дослідження куля та гільза до пострілу частинами одного патрону».

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2022 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишено без задоволення, ухвалу суду Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 квітня 2023 року було скасовано ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2022 року та призначеного новий розгляд у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з тим, що кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 було розглянуто у його відсутність та суд апеляційної інстанції не перевірив, чи він повідомлений про судовий розгляд та не встановив його позицію щодо особистої участі в розгляді апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 439 КПК України після скасування вироку або ухвали судом касаційної інстанції суд першої або апеляційної інстанції здійснює судове провадження згідно із загальними вимогами, передбаченими цим Кодексом, в іншому складі суду.

Вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Тож, колегія суддів при новому розгляді у суді апеляційної інстанції матеріалів за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року врахувала вказівки, зазначені у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року, які з огляду на вищенаведені положення кримінального процесуального закону є обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді, стосовно того, що суд апеляційної інстанції 25 травня 2022 року розглянув кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 у його відсутність, не перевіривши належність його повідомлення про судовий розгляд та не встановивши його позицію щодо особистої участі в розгляді апеляційної скарги, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Так, під час даного апеляційного розгляду судові засідання 13.07.2023 року, 02.11.2023 року, 13.12.2023 року відбувалися за особистої участі засудженого ОСОБА_8 в залі суду. Разом з цим, в наступних судових засіданнях він відмовився брати участь через недовіру головуючій судді ОСОБА_2 та прокурору ОСОБА_6 , про відвід яких засуджений подавав заяви 18.06.2023 року та 13.12.2023 року, у задоволенні яких ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 02.11.2023 року 13.12.2023 року було відмовлено. Про відмову ОСОБА_8 брати участь в апеляційному розгляді свідчать особисті заяви останнього від 25.12.2023 року, 09.02.2024 року та 11.03.2024 року.

З урахуванням наведеного, а також того, що засуджений ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду не був позбавлений права висловлювати свою позицію з приводу наданої апеляційної скарги, подавати заяви і клопотання, заявляти відводи, та взагалі реалізувати увесь спектр своїх прав, передбачених кримінальним процесуальним законом, в усіх судових засіданнях брав участь його захисник, апеляційний суд вважає, що права ОСОБА_8 на захист та доступ до правосуддя жодним чином порушені не були, а тому вирішив за можливе провести слухання справи у відсутність засудженого, за участю захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах останнього.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався в повному обсязі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначається: найменування суду, до якого подається заява про перегляд; судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Разом з цим, тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК України, у першу чергу зі ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

За змістом статей 459 - 467 КПК України, процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Як убачається з наданих матеріалів, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2021 року заява ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 09.04. 2019 року за п.7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.162, ч.1 ст.263, ч.2 ст.296, ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України була залишена без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 462 КПК України.

Оскільки ОСОБА_8 вимоги вказаної ухвали про залишення без руху заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами належно не були виконані, заява ним у відповідність до чинного законодавства приведена не була, суд першої інстанції дійшов висновку про повернення її заявнику.

Суд зазначив, що в заяві, яка повертається, не викладено обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин в розумінні п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК України, обставин, що могли б вплинути на судове рішення, яке просить переглянути ОСОБА_8 , але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, що передбачено п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України, та дали б змогу суду переглянути вказане процесуальне рішення по кримінальному провадженню.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_8 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України підлягає поверненню у зв`язку з тим, що останній не усунув недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк.

При цьому апеляційний суд у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Вагомих аргументів, які б свідчили про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як закону та обгрунтовану, - слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року про повернення адвокату ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року за п.7 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 345 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4