Справа № 521/4315/24
Номер провадження:1-кс/521/949/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000221 від 25.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000221 від 25.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 25.03.2024 до ЧЧ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від оператора «102», про те, що за адресою: м. Одеса, М`ясоїдівська, 8, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із-за необережності отримала тілесне ушкодження, проникаючу колото-різану рану. Після була доставлена до МКЛ № 1 де їй надано допомогу. «ЄО 3262 від 24.03.2024».

24.03.2024 з 18:04 по 18:28 в ході першочергових слідчих (розшукових) дій було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено та вилучено:

- ніж чорно-зеленого кольору із плямами бурого кольору, який поміщений до картонної коробки із пояснювальним записом.

- ніж із коричневою ручкою, який поміщений до паперового конверту № 1 із пояснювальним записом.

- ніж із темно-фіолетовою ручкою, який поміщений до паперового конверту № 2 із пояснювальним записом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебувають речі, документи, грошові кошти, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди є предметом кримінального правопорушення.

Майно вилучене 24.03.2024 повністю відповідає вимогам ст. 98 КПК України та обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.

Металевий предмет схожий на кастет , який поміщений до паперового конверту із пояснювальним записом, має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існують підстави ризику, що вилучене майно, може бути, зіпсовано, знищено, перетворено, втрачено особою яка ним володіє, та вказаний предмет має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучену річ є необхідним для забезпечення та збереження у якості речових доказів та запобіганню можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для подальшого проведення відповідних експертиз, які мають істотне значення для досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором, не пізніше наступного робочого дня після вилучення металевий предмет схожий на кастет , який поміщений до паперового конверту із пояснювальним записом, зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт зазначеного майна.

У даному випадку підставою для накладення арешту на майно, яке вилучено є ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення речових доказів.

Завданням арешту майна в даному випадку, у відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження до скасування арешту, для збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Так, на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 24.03.2024, необхідно накласти арешт, тобто тимчасово позбавити можливості володіти та розпоряджатися цим майном до скасування арешту, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза знищення вказаного майна.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України, у кримінальному провадженні встановлено необхідність накладення арешту на речовий доказ у кримінальному провадженні, який вилучено 24.03.2024, у зв`язку з необхідністю забезпечення та збереження у якості речового доказу та запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та подальшого проведення судових експертиз.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що означені в клопотанні предмети підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, та з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000221 від 25.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування майна у кримінальному провадженні № 00000221 від 25.03.2024 на:

- ніж чорно-зеленого кольору із плямами бурого кольору, який поміщений до картонної коробки із пояснювальним записом.

- ніж із коричневою ручкою, який поміщений до паперового конверту № 1 із пояснювальним записом.

- ніж із темно-фіолетовою ручкою, який поміщений до паперового конверту № 2 із пояснювальним записом, з метою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, проведення експертних досліджень.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1