Справа № 606/865/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Теребовля Тернопільської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000019 від 16.02.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Теребовля Тернопільської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працює, не депутат, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, ВСТАНОВИВ:

На початку лютого 2024 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, психотропної речовини амфетаміну - особам, схильним до їх вживання з метою особистого збагачення. З цією метою, ОСОБА_4 на початку лютого 2024 року за допомогою засобів мобільного зв`язку у месенджері «Telegram» знайшов чат, в якому оформив замовлення на покупку психотропної речовини - амфетаміну.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на початку лютого 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , використовуючи мережу Інтернет, купив психотропну речовину амфетамін у невстановленої досудовим розслідуванням особи, яку отримав у поштоматі «Нової Пошти» у місті Теребовля з метою її подальшого фасування та збуту.

Надалі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи свою протиправну діяльність та розуміючи її наслідки за місцем власного проживання в АДРЕСА_1 , за допомогою ваги важив психотропну речовину амфетамін певною масою та розфасував її у 7 зіп пакетів з застібками обмотавши їх липкими стрічками, з метою подальшого збуту.

16.02.2024 року, приблизно о 17.00 год. ОСОБА_4 , проходячи неподалік знаку «Теребовля» між н.п. Теребовля - Острівець був зупинений працівниками СКП ВП - №3 ( АДРЕСА_2 та добровільно надав для проведення огляду 12 поліетиленових пакетів із порошкоподібною речовиною.

Вході огляду правоохоронними органами вилучено вказані 12 поліетиленових пакетів із порошкоподібною речовиною, у 7 з яких наявна психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,2958 грама. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин. 17 квітня 2024 року між прокурором Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.307 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого підтвердив добровільність укладення угоди та просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому. Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди. Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України. Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст.67КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено. Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України та ухвалення обвинувального вироку. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд - УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 квітня 2024 року, укладену між прокурором Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: сейф-пакет №3802010, в кому знаходиться порошкоподібна речовина жовтого кольору, який знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 (м. Теребовля) - знищити,

-мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy J2 IME11 НОМЕР_1 та ІМЕ12 НОМЕР_2 , SN НОМЕР_4 із сім картою мобільного телефону НОМЕР_3 , який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 (м. Теребовля)- повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду від 20.02.2024 року (справа № 606/413/24);

-електронні ваги марки KitchenPro, 19 зіп-пакетів, мірна ложка з надписом Titan, упаковані у сейф-пакет №PSP3351384, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 (м. Теребовля)- знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-24/2162-НЗПРАП від 21.02.2024 року у розмірі 5300, 96 грн. на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема, обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1