Провадження № 1-кп/369/694/24
В И Р О К

іменем України

08.04.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000687 від 11 вересня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Озеряни Коростишівського району Житомирської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює не офіційно водієм, не має реєстрації постійного місця проживання, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

28 лютого 2018 року о 15:30 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою приниження гідності, з мотивів неповаги, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії психологічного насильства, а саме: будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_6 , під час якої виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було викликано працівників поліції, складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ГП №586261), направлено до Києво-Свягошинського районного суду Київської області для розгляду, в результаті якого основним стягненням було визначено штраф у розмірі 340 гривень.

Крім того, 21 липня 2020 року близько 19:30 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за спільним з ОСОБА_6 місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою приниження гідності останньої, з мотивів неповаги до неї, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії психологічного та сексуального насильства, які виразились у примушуванні до вступу у статевий зв`язок, внаслідок чого було викликано працівників поліції.

Крім того, 06 вересня 2020 року близько 11:55 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за спільним з ОСОБА_6 місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою приниження гідності останньої, з мотивів неповаги до неї, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії психологічного насильства, що виражалось у вчинені сварки та конфлікту, внаслідок чого було викликано працівників поліції, складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (АПР18 №20936) за вище вказаним фактом та направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду.

Крім того, 08 листопада 2020 року близько 21:30 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою приниження гідності ОСОБА_6 , з мотивів неповаги до неї, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії психологічного насильства, що виразилось у погрозах фізичною розправою, внаслідок чого було викликано працівників поліції та зафіксовано факт вчинення ОСОБА_4 дій домашнього насильства відносно його колишньої дружини.

Крім того, 09 вересня 2021 року близько 19:00 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем роботи ОСОБА_6 , а саме у магазині «Продукти», що за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з метою приниження гідності ОСОБА_6 , з мотивів неповаги до неї, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії психологічного насильства, що виразилось у погрозах фізичною розправою, внаслідок чого остання звернулася до відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Вищевказаними діями ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. 21 Конституції України, згідно з якої усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно вчинив систематичне психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , що призвело до змін в її психоемоціональному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її активній самореалізації як особистості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та додав, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах та під час проголошення останнього слова щиро розкаявся, завіряв суд, що подібного більше не вчинятиме та просив суд суворо його не карати. При цьому, просив суд призначити йому покарання у виді штрафу, вказав, що працює неофіційно водієм та має середньомісячний заробіток 11-12 тисяч гривень.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Захисник в судових дебатах просив визнати винуватим його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ст. 126-1 КК України та призначити покарання із застосування положень ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася про дату, місце та час його проведення, повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, через канцелярію суду надійшла заява в якій вона просить проводити підготовче судове засідання та подальший судовий розгляд за її відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (домашнє насильство), що призвело до психологічних страждань, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ст. 126-1 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який немає постійного місця реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має середню спеціальну освіту, працює не офіційно, а також відношення останнього до вчиненого, яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки, готовності нести відповідальність за вчинене, вчинення кримінального правопорушення вперше та відсутність претензій з боку обвинуваченої.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Поряд з цим, при призначенні покарання судом враховано наступне.

Санкцією ст. 126-1 КК України передбачено такі види покарання: громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, з огляду на положення примітки до ст. 45 КК України не є корупційним.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Звідси, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , конкретних обставин справи, а саме 5 епізодів вчиненого, а також наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінальних правопорушень вперше, відсутність претензій з боку обвинуваченої, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі, встановленому для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, під кількома пом`якшуючими обставинами слід розуміти наявність двох і більше таких обставин.

Обираючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді штрафу у вказаному розмірі, суд виходить з класифікації видів покарань та порядком їх розташування в ст. 51 КК України, а саме від найменш суворого до найбільш суворого покарання, розмежування основного і додаткового покарання та відповідно граничної розміру покарання за його вчинення, а також конкретних обставин кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 та його майновий стан.

Разом з тим, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства.

З-поміж іншого, при призначенні покарання суд враховує положення статей 53 та 65 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, в ході досудового розслідування не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1