Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1263/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , представника власника та користувача майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000139 від 02.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна вилученого у ході огляду місця події від 01.06.2024 року, а саме:

- автомобіля марки «ЗИЛ-131», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 та власником якого є ОСОБА_8 з навантаженою лісопродукцією породи сосна у кількості 18 сортиментів, довжиною по 4 м. кожна, різного діаметру, без бирок (електронних чіпів) та акумуляторної пили марки «Stihl MSA 300 с» - шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

З матеріалів клопотання вбачається, що 01.06.2024 року до відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від інженера охорони захисту лісу ДП «Олевський лісгосп АПК» про те, що перебуваючи в складі рейдової групи, здійснюючи обстеження лісового масиву в кв. 84, вид. 3, 4 Кишинського лісництва ним було виявлено ОСОБА_4 , який ймовірно здійснив незаконну порубку 11 дерев породи «сосна».

За даним фактом слідчим відділенням відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області 02.06.2024 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0000139 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України.

01.06.2024 року, з 17 год. 15 хв. до 18 год. 00 хв., в порядку ст. 237 КПК України, працівниками ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області проведено огляд місця події, а саме ділянки лісового масиву, яка розташована неподалік АДРЕСА_1 , вид. 3, 4 Кишинського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК», в ході якого було виявлено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ЗИЛ-131», без реєстраційного номеру, користувачем якого являється ОСОБА_4 з навантаженою лісопродукцією породи сосна у кількості 18 сортиментів, довжиною по 4 м. кожна, різного діаметру, без бирок (електронних чіпів) та акумуляторну пилу марки «Stihl MSA 300 с», які в подальшому було вилучено.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вилучений автомобіль марки «ЗИЛ-131», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Відповідно до постанови слідчого від 02.06.2024 року транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ЗИЛ-131», без реєстраційного номеру, з навантаженою лісопродукцією породи сосна у кількості 18 сортиментів, довжиною по 4 м. кожна, різного діаметру, без бирок (електронних чіпів) та акумуляторну пилу марки «Stihl MSA 300 с», які вилучені в ході проведення ОМП від 01.06.2024 року, визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Клопотання обґрунтоване тим, що на думку слідчого існують всі правові підстави для накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події 01.06.2024 року майно, яке в подальшому буде досліджено та оцінено органом досудового розслідування відповідно до вимог ст. 94 КПК України та буде прийнято законне процесуальне рішення у розумні строки.

26.06.2024 року на адресу суду, за допомогою засобів електронного зв`язку, від представника власника та користувача майна адвоката ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення на клопотання про арешт майна. У вказаному клопотанні адвокат ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині заборони на користування автомобілем марки «ЗИЛ-131», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 . На обґрунтування своєї позиції адвокат ОСОБА_5 вказує про те, що з матеріалів клопотання та фактичних обставин справи вбачається, що автомобіль марки «ЗИЛ-131», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , належить ОСОБА_8 , що фактично мешкає в с. Жубровичі, Коростенського району, Житомирської області. Власник вказаного автомобіля не знав та не міг знати про використання його автомобіля в будь-якій протиправній діяльності, а тому накладення арешту на вказаний автомобіль шляхом заборони його використання позбавить його можливості користуватися транспортним засобом та отримувати доходи від його використання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала з підстав наведених у ньому та просить суд його задоволити. Вважає за можливе проводити розгляд клопотання без участі слідчого ОСОБА_9 та власника майна ОСОБА_8 .

Слідчий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати клопотання без його участі. Подане клопотання підтримує та просить задоволити.

Представник власника та користувача майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подані ним раніше письмові заперечення на клопотання про арешт майна та просить не обмежувати право користування автомобілем марки «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_3 . Вважає за можливе проводити розгляд клопотання без участі слідчого ОСОБА_9 та власника майна ОСОБА_8

Користувач майна ОСОБА_4 підтримав думку свого представника.

Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується матеріалами справи.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК України).

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК України).

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява№ 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто воно повинно мати «справедливий баланс» між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в межах вказаного кримінального провадження та воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Окрім того, слідчим у достатній мірі наведено наявність підстав, які можуть свідчити про те, що вказане майно може містити на собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

На даному етапі слідчий суддя вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно.

Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, а також принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, а відтак підлягає задоволенню.

Посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ-131», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони його використання, позбавить можливості власника майна ОСОБА_8 використання транспортного засобу та отримання доходів від його використання, не береться слідчим суддею до уваги в зв`язку з тим, що слідчому судді не надано жодного доказу на підтвердження обставин здійснення ОСОБА_8 господарської діяльності та отримання від цього доходу. Також, не надано доказів того, що це є єдиним джерелом доходу ОСОБА_8 .

Крім того, слідчий суддя зазначає, що на даній стадії він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.

Слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст. 174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000139 від 02.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 01.06.2024 року, а саме:

- автомобіль марки «ЗИЛ-131», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 та власником якого є ОСОБА_8 , лісопродукцію породи сосна у кількості 18 сортиментів, довжиною по 4 м. кожна, різного діаметру, без бирок (електронних чіпів) та акумуляторну пилу марки «Stihl MSA 300 с» - шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1