Кримінальне провадження № 194/936/24
Номер провадження 1-кп/194/141/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2024 року за №0000064 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, з середньо-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-18 травня 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190, до 100 годин громадських робіт;

-18 вересня 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.389, ст. 71, ст. 72, ст. 75 КК України до 1 року 6 місяців 10 днів обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

-24 грудня 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки.

-07 грудня 2016 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71, КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

-08 грудня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 310, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

- 20 березня 2020 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 309, ст. 395, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання 2 місяці по вироку Павлоградського міськрайонного суду від 08.12.2016 року, та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці. 29.03.2024 року звільнився з Софіївської виправної колонії №45 по відбуттю строку покарання,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 року відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на дванадцять місяців з наступними обмеженнями: реєстрації у ВП ГУ Національної поліції двічі на місяць, заборона виходу з будинку (квартири) з 23.00 години до 05.00 години за винятком звернення до лікарні чи перебування на роботі, заборона виїзду за межі міста (району) по особистим справам без дозволу органів поліції. 29.03.2024 року ОСОБА_3 , оголошено вказану ухвалу суду про встановлення адміністративного нагляду та зобов`язано прибути і зареєструватись в триденний термін, не пізніше 01.04.2024 року до відділення поліції №1 Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області за обраним місцем проживання: АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_3 , попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання та реєстрації в ОВС.

Так, 29.03.2024 року звільнившись з місць позбавлення волі з Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)», ОСОБА_3 , умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, після звільнення з місць позбавлення волі, без поважних причин в триденний термін до обраного місця проживання не прибув, на облік у Відділенні поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області не став, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Зокрема, у період з 29.03.2024 року по 01.05.2024 року ОСОБА_3 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, проігнорувавши їх, на облік в поліції за визначеним місцем постійного проживання не став, та за визначеним місцем постійного проживання не перебував. Натомість, з метою ухилення від адміністративного нагляду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, змінив місце свого мешкання, а саме став мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , тобто проживав за іншим, аніж визначеним в ухвалі Софіївського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 року місцем проживання у АДРЕСА_2 , без наявності поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього рішенням суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи умисно, без поважної причини будучи в належній формі ознайомленим із порядком і умовами проведення адміністративного нагляду, які були йому присуджені судом, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладних на нього обов`язків, будучи зобов`язаним дотримуватись встановлених умов адміністративного нагляду, про що був попереджений, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, а саме порушив правила адміністративного нагляду, що виразилось у неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що він 29.03.2024 року звільнився з місць позбавлення волі та був ознайомлений про встановлення адміністративного нагляду відносно нього та наслідками порушення правил адміністративного нагляду, а також з тим, що він зобов`язаний прибути і зареєструватись в триденний термін до органу поліції. Однак у визначений строк він не з`явився до органу поліції (до 01.04.2024 року) та почав мешкати за адресою: АДРЕСА_1 . Наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України розуміє та наполягає на її застосуванні, у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідженням доказів щодо встановлення та порушення адміністративного нагляду та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Як вбачається з ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 року відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на дванадцять місяців з наступними обмеженнями: реєстрації у ВП ГУ Національної поліції двічі на місяць, заборона виходу з будинку (квартири) з 23.00 години до 05.00 години за винятком звернення до лікарні чи перебування на роботі, заборона виїзду за межі міста (району) по особистим справам без дозволу органів поліції.

Згідно довідки вбачається, що ОСОБА_3 оголошено ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 року про встановлення адміністративного нагляду та зобов`язано прибути і зареєструватись в триденний термін, не пізніше 01.04.2024 року до відділення поліції №1 Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області за обраним місцем проживання.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєні кримінального проступку.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 доказана, його дії правильно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, на утриманні нікого не має, не працює, розлучений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції обвинувачення у виді штрафу в межах санкції статті, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1