Єдиний унікальний номер 142/207/24
Номер провадження 1-кп/142/58/24
В И Р О К

іменем України

13 травня 2024 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 18 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи з корисливим мотивом, маючи умисел на незаконну порубку дерев на території Студенянської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області, у захисній лісопосадці, яка розташована на земельній діялянці, якій присвоєно кадастровий номер, між селами Трибусівка та Вільшанка Тульчинського району Вінницької області, прибув до вказаної лісопосадки та здійснив незаконну порубку трьох дерев ( сироростучих) породи ясен та одного дерева ( сухостійного) породи горіх.

Так, на початку березня 2024 року, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконну порубку дерев у захисній лісопосадці, в порушення вимог ст.2 Лісового Кодексу України, згідно з яким лісові відносини це суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпорядження лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, в порушення вимог ст.4 Лісового кодексу України, згідно з яким до Лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара, в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно з якими громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього середовища; здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів, діючи всупереч ст.69 Лісового Кодексу України, п.п.2,3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», без будь-якого дозвільного документа на спеціальне використання лісових ресурсів, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев у вказаній лісопосадці, ланцюговою бензомоторною пилою марки «Kentavr БП-4521ТМ», цілеспрямовано відділив сухостійний стовбур дерева до ступеня припинення росту, тим самим здійснив незаконну порубку одного дерева- породи «Горіх» в діаметрі 45 см, який належать Студенянській територіальній громаді Тульчинського району Вінницької області.

Після чого, зрізане дерево розрізав на колоди та завантажив на причіп мінітрактора марки «Kentavr 160В» та перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, 17.03.2024 близько 08 години, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконну порубку дерев у захисній лісопосадці, без спеціального дозволу на проведення рубок, який посвідчується відповідним документом, не маючи спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев на зазначеній ділянці, перебуваючи в лісопосадці, яка знаходиться між селами Трибусівка та Вільшанка Тульчинського району Вінницької області, ланцюговою бензомоторною пилою марки «Kentavr БП-4521ТМ», цілеспрямовано відділив сироростучі стовбури дерев до ступеня припинення росту, тим самим здійснив незаконну порубку трьох дерев породи «Ясен», різних діаметрів, які належать Студенянській територіальній громаді Тульчинського району Вінницької області.

У подальшому, продовжуючи здійснювати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння незаконно зрубаними деревами, розрізав їх на колоди та завантажив на причіп мінітрактора марки «Kentavr160В». Завантаживши деревину та забравши із собою бензопилу, сів на мінітрактор та розпочав рух у напрямку с. Трибусівка Тульчинського району Вінницької області. Під час руху по ґрунтовій дорозі мінітрактор з причепом, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно висновку судової економічної експертизи встановлено, що сума завданої шкоди внаслідок незаконної порубки дерев у кількості 4 штуки ( 3 дерева сироростучих та 1 дерево сухостій) у захисній лісопосадці, розташованої між селами Трибусівка та Вільшанка Тульчинського району Вінницької області, яка зазначена в розрахунках, проведених 18.03.2024 старшим державним інспектором Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_7 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» (з урахуванням всіх індексацій) підтверджується в сумі 33683,05 гривень.

Таким чином, з урахуванням викладеного, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у захисних та інших лісових насадженнях та перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

27 березня 2024 року між процесуальним прокурором у кримінальному провадженні - начальником Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000074 з однієї сторони, та обвинуваченим ( на час укладення угоди підозрюваним) у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області та жителем АДРЕСА_2 , громадянином України, раніше не судимим, за участі захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України, за ініціативи останніх, в приміщенні Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області, за адресою: смт. Крижопіль, вул. Я. Мудрого, 1, Вінницької області, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри, а сторони угоди - обвинувачений ОСОБА_4 та процесуальний прокурор у кримінальному провадженні - начальник Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1ст.246 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, та дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1.2 ч.1 ст.76 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 при укладенні угоди роз`ясненні положення п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в апеляційному порядку та положення п.1 ч. 1 ст. 424 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в касаційному порядку, а також ст. ст. 473, 474, 476 КПК України щодо наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди, а також йому зрозуміло, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання на умовах та обставинах, з приводу яких обвинуваченим та прокурором було досягнуто згоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначивши, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, укладеної між її підзахисним ОСОБА_4 , та прокурором в даному кримінальному провадженні.

Представник потерпілого ОСОБА_6 суду пояснив, що Студенянська сільська рада до обвинуваченого претензій не має, матеріальні збитки, спричинені їй незаконною порубкою дерев, відшкодовані в повному обсязі, не заперечив щодо укладення угоди про визнання винуватості та визначення покарання обвинуваченому, не пов`язаного з позбавленням волі.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребовувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема узгоджена сторонами міра покарання встановлена в межах санкцій ч.1 ст. 246 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, встановленій в загальній частині КК України та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є достатньою для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, не є суспільно небезпечним, відсутні будь-які обставини, які вказували б на схильність чи можливість вчинення у майбутньому ним інших кримінальних правопорушень, а також враховуючи, що сторони обумовили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246КК України у виді позбавлення волі на строк 1 ( один) рік, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 27 березня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 - 473 КПК України, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 1 ( одного ) року позбавлення волі.

В силу ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається зі змісту угоди, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою ст.65 КК України, а також санкції частини 1 ст. 246 КК України. Зокрема, враховано, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, що пом`якшує його покарання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. На підставі ч.3, 4 ст.75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

На підставі викладеного, суд вважає вірним звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п 1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

По даному кримінальному провадженню проведено судово -економічну експертизу № СЕ -19/102-24-5391 ЕК від 22 березня 2024 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 3029,12 гривень, у зв`язку з чим, дані витрати відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2024 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 березня 2024 року між процесуальним прокурором у кримінальному провадженні - начальником Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000074, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області та жителем АДРЕСА_2 , громадянином України, раніше не судимим, за участі захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 ( один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Відповідно до п.1 п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати за проведення судово -економічної експертизи № СЕ -19/102-24-5391 ЕК від 22 березня 2024 року в сумі 3029,12 гривень.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2024 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженні: мототрактор марки "Kentavr" моделі "160В", причеп д.н.з. НОМЕР_1 ( без документів), бензопилу марки "Kentavr" моделі" БП-4521 ТН", передані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , на зберігання, повернути йому, ОСОБА_4 , як власнику за належністю; 1м 3 ( кубічний) деревини породи ясен, переданий на зберігання потерпілій стороні Студенянській сільській раді Тульчинського району Вінницької області, повернути останній за належністю.

Роз`яснити сторонам, що, відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, представнику потерпілого, прокурору, захиснику.

Суддя :