ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 756/10485/23

провадження № 51-6505км23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Зміст судових рішень

За вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку здійснювався у спрощеному провадженні у порядку, передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Не погоджуючись з судовим рішенням, обвинувачений оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзізахисник просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. При цьому посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Наполягає на тому, що ОСОБА_6 оскаржував вирок суду першої інстанції виключно з підстав, з яких він може бути оскаржений, а саме: з підстав невідповідності покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення касаційної скарги, вважав її необґрунтованою.

Інших учасників було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з'явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від них не надходило.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення Конституція України проголосила однією із основних засад судочинства (пункт 8 частини 2 статті 129). Це конституційне положення є істотним для визначення правової природи провадження у суді апеляційної інстанції і таке, що, за наявності відповідних підстав, повинно гарантувати виправлення судових помилок та реалізувати право кожного на справедливий суд. На забезпечення реалізації цієї засади спрямована стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Гарантія права на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді, передбачена й у частині 2 статті 24 КПК.

Право кожного, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку, закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 6, стаття 2 Протоколу № 7 до неї) і Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (пункт 5 статті 14).

Можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є реалізацією права особи на судовий захист. Як зазначає Конституційний Суд України у рішенні по справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 Кримінально-процесуального кодексу України (справа № 1-33/2007, № 11 -рп/2007 від 11 грудня 2007 року), перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Положеннями частини 2 статті 381 КПК встановлено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден із розглядом обвинувального акта.

Однією з процесуальних підстав такого розгляду є письмова заява підозрюваного щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка, згідно з пунктом 1 частини 3 цієї статті складається в присутності захисника.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 подав відповідну заяву на ім`я прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва, у якій окрім передбачених пунктом 1 частини 3 статті 302 КПК пунктів, зазначив про своє прохання призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (т. 1, а. п. 16-17).

На це мав би звернути увагу прокурор, який відповідно до частини 2 статті 302 КПК зобов`язаний роз`яснити підозрюваному юридичні наслідки складання такою заяви і пояснити відмінність інституту розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку від кримінальних проваджень на підставі угод.

Зміст вищезазначеної заяви та поданої ОСОБА_6 у подальшому апеляційної скарги, на думку колегії суддів, свідчить про нерозуміння особою у повній мірі юридичного значення та наслідків поданої заяви, оскільки в апеляційній скарзі (т. 1, а. п. 126) обвинувачений допустив суттєві суперечності.

Так, він не погоджується з призначеним йому судом першої інстанції у виді арешту на строк 3 місяці, вважає, що його заява з проханням (прийнятою прокурором та переданою до суду) за своїм процесуальним характером є угодою про визнання винуватості, обґрунтовує свою позицію щодо суворості покарання малозначністю свого діяння, що за змістом ч. 2 ст. 11 КК не є кримінальним правопорушенням, і просить суд апеляційної інстанції скасувати вирок місцевого суду і закрити кримінальне провадження, при цьому не зазначаючи підставу такого закриття.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив апеляційну скаргу обвинуваченого на відповідність вимогам статті 396 КПК і передчасно, відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , чим позбавив його права на перегляд вироку стосовно нього судом вищої інстанції.

Суд вважає, що при прийнятті даного рішення судом апеляційної інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим ухвала Київського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати зазначене вище і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3