УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1053/24

Провадження № 1-кп/348/272/24

31 травня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069, за обвинувальним актом від 02.05.2024, щодо обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, працюючої по тимчасових заробітках, раніше не судимої, громадянки України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила умисні дії, які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Кримінальне правопорушення нею вчинено при наступних обставинах:

24.03.2024 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинила словесний конфлікт зі своїм рідним братом ОСОБА_4 .

Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_6 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, ОСОБА_5 дерев`яною частиною мітли нанесла два удари в праву руку та ліве стегно ОСОБА_4 .

У результаті неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої кисті у вигляді синця та набряку, синець лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З огляду на вище наведене, обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про наявність в діях ОСОБА_5 ознак, перелічених в ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинення фізичного насильства в сім`ї відносно рідного брата.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, визнала повністю. Суду пояснила, що 24.03.2024 близько 10.00 год. вона перебувала на території господарства, що за адресою АДРЕСА_1 , де у неї виник словесний конфлікт з рідним братом ОСОБА_4 . Під час вказаного конфлікту вона вирішила спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_4 . З цією метою вона, за допомогою дерев`яної частини мітли, нанесла два удари в праву руку та ліве стегно ОСОБА_4 . У результаті нанесених нею ударів потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно легкі тілесні ушкодження.

У вчиненому розкаялась та запевнила суд, що подібного більше не повторить. Вона шкодує про скоєне, критично ставиться до вчиненого. Нею повністю відшкодовано потерпілому завдані збитки, який не має до неї жодних претензій. Просить суд її суворо не карати.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинувачену, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні від обвинуваченої ОСОБА_5 поступило письмове клопотання, в якому просить звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрити на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Клопотання мотивує тим, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальний проступок, повністю примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані йому збитки, який не має до неї жодних претензій. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України їй роз`яснені та зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні ствердив, що вони з обвинуваченою ОСОБА_5 примирились, він не має до обвинуваченої будь-яких претензій майнового чи морального характеру, оскільки завдані йому збитки обвинуваченою відшкодовано повністю. Не заперечує щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, так як обвинувачена вперше вчинила кримінальний проступок, який не є корупційним, після вчинення кримінального проступку щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані збитки, який не має до обвинуваченої жодних претензій.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченої, заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Зі змісту примітки до ст. 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Тому вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до примітки до ст. 45 КК України не є корупційним та не пов`язаним з корупцією.

Також вказане кримінальне правопопорушення не пов`язане з порушеннями правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.ст. 44, 45, 46 КК України, за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ч. 3 ст. 285 КПК України).

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_5 вперше вчинила кримінальний проступок, який не є корупційним та не пов`язаним з корупцією, а також не пов`язаний з порушеннями правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повністю визнає свою вину у вчинені кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки потерпілому, який не має претензій майнового та морального характеру до обвинуваченої. Також обвинувачена ОСОБА_5 не заперечила щодо звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, про що подала письмове клопотання.

Суд також враховує, що обвинувачена не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах, одружена, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно.

Таким чином суд дійшов до висновку про наявність всіх обов`язкових підстав, передбачених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 .

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000069, за обвинувальним актом від 02.05.2024, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, необхідно закрити та звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 .

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із примиренням з потерпілим, судом не встановлено.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався. Кримінальним проступком шкода не заподіяна. Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 12, 44-46 КК України, керуючись ст.ст. 100, 284-286, 314, 288, 369, 372, 376, 392, 395 КПК України, судУкраїни суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження задовільнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069, за обвинувальним актом від 02.05.2024, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

-медичну карту амбулаторного хворого КНП «Делятинська міська лікарня» на ім`я на ім`я ОСОБА_4 , яку згідно постанови дізнавача від 02.04.2024 повернуто на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

-довідку № 52 КНП «Делятинська міська лікарня» від 28.03.2023, та рентгенографію кістково-суглобової системи від 26.03.2024, видані на ім`я ОСОБА_4 , які згідно постанови дізнавача від 02.04.2024 приєднано до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000069;

-дерев`яну мітлу, надану потерпілим ОСОБА_4 , яку згідно постанови дізнавача від 02.04.2024 передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області (квитанція № 35) повернути обвинуваченій ОСОБА_5 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1