Справа № 303/2517/24
Провадження № 1-кс/303/362/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчої СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям .Мукачево Закарпатської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області звернулася до слідчого судді в порядку ст.183 КПК України з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , в якому зазначає, що 07.04.2024 близько 20 години 40 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Ідеал», що за адресою м. Мукачево, вул. Митрополита Володимира, 48 діючи умисно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_1 , один удар правою рукою зжатою у кулак в область голови від якого він втратив рівновагу та впав на землю, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді: травматичного субдурального крововиливу зліва, травматичного субарахноїдального крововиливу, переломи інших кісток черепа та кісток обличчя, перелом кісток склепіння черепа зправа, перелом кісток носа, травматичний набряк головного мозку з дислокацією серединних структур вправо.

Таким чином, дії ОСОБА_6 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено 11.04.2024 року.

18 квітня 2024 року о 14 год. 35 ОСОБА_6 було затримано на підставі ст.208 КПК України.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 квітня 2024 року ОСОБА_6 була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 11.06. 2024 року.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що на даний час в органу досудового розслідування відсутній висновок судово-медичної експертизи.

Відсутність висновку судово-медичної експертизи, перешкоджає здійснити всі необхідні слідчі дії, спрямовані на завершення досудового розслідування даного кримінального провадження, до закінчення строку досудового розслідування, а саме до 11.06.2024, проведення та завершення яких через об`єктивні причини неможливо здійснити в межах строків визначених ст. 219 КПК України, з метою перевірки всіх фактичних обставин кримінального провадження, результати яких мають суттєве значення для доказування вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

01 червня 2024 року перед керівником Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , ініційовано клопотання про продовження строку досудового слідства у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514 зареєстрованого 08.04.2024 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до трьох місяців, тобто до 11 липня 2024 року.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, викладено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.3 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може:

- переховуватися від органу досудового слідства та суду, зокрема це підтверджується тим, що він, будучи судимим, вчинив тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на свідків щодо зміни показів у суді, а наявна підозра у вчинені злочину може стати вагомим інструментом залякування. Зокрема, ОСОБА_6 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни своїх показів.

- вчинити інше кримінальне правопорушення що підтверджується тим, що ОСОБА_6 , будучи судимим, вчинив тяжкий злочин.

Вищенаведене характеризує ОСОБА_6 як особу, схильну продовжувати свої злочинні дії та не дає підстав органу досудового розслідування звертатися до суду із більш м`яким запобіжним заходом відносно підозрюваного так як вони не забезпечать виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 варто врахувати положення рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро-Браво проти Італії від 14.03.1984, де, серед іншого зазначено, що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладенні на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку цього запобіжного заходу слід врахувати, що обставини, які мали місце при застосуванні запобіжного заходу 18.04.2024, судом були належно оцінені та враховані, а ризики, передбачені п.1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, визнані обґрунтованими внаслідок чого до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На даний час вказані ризики існувати не перестали та виправдовують подальше застосування до підозрюваного тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні просить відмовити в задоволенні клопотання про тримання його під вартою, та обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки, він не має наміру ухилятися від слідства та суду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано та не доведено наявність ризиків зазначених у клопотанні, та просив обрати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки його підзахисний не має наміру ухилятися від слідства та суду.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч.1 ст.121 КК України, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років та достатніх підстав вважати, що існують ризики: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нові злочини.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (злочину) та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суду слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчим та прокурором у клопотанні і судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8-ми років та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що вказує на його нестійкі моральні переконання, не має постійного доходу, а тому існує ризик, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші злочини, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому підозрюваному ОСОБА_6 слід продовжити застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, також в судовому засіданні не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини кримінального провадження, не застосовувати до підозрюваного ОСОБА_6 заставу, так як він підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я людини.

Керуючись: ст.176-178,182,183,193,194,196,198 КПК України, слідчий суддя ,

ухвалив :

Клопотання слідчої СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погодженого з прокурором Мукачівської окружної прокуратури відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000514, внесеному до ЄРДР 08.04.2024 року в межах строку досудового розслідування до 11.07.2024 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 11.07.2024 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1