ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1155/24 Справа № 202/5872/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000248, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, з неповною вищою освітою, працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 361 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а саме: з 22:00 до 06:00 години наступного дня строком до 29 червня 2024 року включно.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 361 КК України, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Слідчим суддею відповідно до вимог ст. 177 КПК України визнано доведеним ризики: знищення, спотворення, пошкодження будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності.

Враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, взято до уваги дані про належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування. Слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено та не надано відповідних доказів на підтвердження наявності ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування виняткового запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що прокурор не надав доказів неможливості обрання будь якого іншого, менш тяжкого запобіжного заходу, у зв`язку з чим суддя прийшов до висновку, що застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у 369 розмірах прожиткового мінімуму, що складає 1 158 634,45 гривень.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та доведеність заявлених ризиків. Прокурор вважає, що слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порушення норм ст. 177, 178 КПК, не у повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, не співставив існуючі у справі ризики, характер скоєного кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вважає, що слідчий суддя не врахував ризики, на які посилався слідчий у своєму клопотанні, поверхнево дослідив матеріали справи, а також не прийняв до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, а тому останній може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин.

На переконання прокурора, застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання цим ризикам.

Заслухавши сторони кримінального провадження: прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених в ній підстав; підозрюваного, який заперечував проти доводів апеляції прокурора та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до приписів ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СВ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000248 від 05.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України.

29 січня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364-1КК України.

21 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 361 КК України.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, та не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі.

Що стосується висновку слідчого судді про наявність щодо підозрюваного ОСОБА_6 ризиків, передбачених п. 2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то його колегія суддів вважає обгрунтованим, оскільки останній небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів за які передбачене основне покарання у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до здійснення спроб незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищенні, спотворенні будь-яких речей і документів, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у даному провадженні, однак вказані ризики з огляду на стадію досудового розслідування є мінімізованими.

Також суд апеляційної інстанції оцінює як такий, що відповідає встановленим фактичним обставинам і відомостям про особу підозрюваного, висновок слідчого судді про можливість усунення цих ризиків шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК лише у такий спосіб.

При цьому враховується, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженню хоча і існує, однак є мінімальним, оскільки по справі проведені усі необхідні первинні слідчі дії, допитано свідків, та на час апеляційного розгляду прокурором повідомлено про завершення досудового розслідування та направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 до суду.

Враховуючи, що на час апеляційного розгляду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 скеровано до суду першої інстанції, та відповідні речові докази, висновки експертів перебувають у розпорядженні суду, колегія суддів вважає, що ризик незаконного знищення, спотворення, пошкодження будь-яких речей і документів по справі є мінімальним.

Окрім цього стороною обвинувачення не надано належних доказів того, що підозрюваний за час проведення досудового розслідування здійснював спроби незаконного впливу на свідків, а також знищення доказів по справі.

Крім того, ОСОБА_6 раніше не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, працевлаштованого, що в своїй сукупності свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів у запобіганні заявленим ризикам.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ризик вчиненні іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності є мінімальним, з огляду на те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався крім того в матеріалах справи відсутні та прокурором не надана дані про те, що ОСОБА_6 пред`явлено нову підозру чи вчинено ним інше кримінальне чи адміністративне правопорушення.

Також приймається до уваги, що на час апеляційного розгляду ОСОБА_6 фактично перебуває під домашнім арештом більше двох тижнів, і стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК, та здійснення спроб переховування, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 176-178, 181, 404, 405, 407 КПК колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000248, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 361 КК України , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4