печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

13.05.2024 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на вилучені 10.05.2024 під час обшуку затриманої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти у розмірі 4400 гривень: вісім купюр номіналом 500 гривень з номерами ЕА7713186, АИ8759150, ЕД7510214, ВД5191343, ЄВ3192392, ЄЕ9431966, ГА9869382, АИ9395178 та дві купюри по 200 гривень з номером БР2450776, ХБ5133191.

14 травня 2024 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчим було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 10.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000989 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно о 10 годині 50 хвилин 10 травня 2024 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці у громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Так, приблизно о 15 годині 30 хвилин цього ж дня ОСОБА_6 прибула до Печерського району міста Києва, а сама за адресою: АДРЕСА_1 до клініки естетичної медицини «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ФОП ОСОБА_7 ) з метою вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, будучи обізнаною, що з 24.02.2022 на території України введений воєнний стан, ОСОБА_6 , близько 17 години перебуваючи у залі біля рецепції вищезазначеної клініки естетичної медицини «ІНФОРМАЦІЯ_3» за адресою: АДРЕСА_1, з метою приховування своїх злочинних дій, під приводом забрати власні речі, попрямувала до гардеробної кімнати клініки, де впевнившись, що за її діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються непоміченими, взяла з кишені верхнього одягу - куртки ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 4400 гривень: вісім банкнот номіналом 500 гривень з серійними номерами ЕА7713186, АИ8759150, ЕД7510214, ВД5191343, ЄВ3192392, ЄЕ9431966, ГА9869382, АИ9395178, дві банкноти по 200 гривень з серійними номерами БР2450776, ХБ5133191 та попрямувала до виходу з магазину.

Після чого, ОСОБА_6 , намагаючись завдати майнову шкоду, утримуючи при собі належні ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 4400 (чотири тисячі чотириста) гривень, підійшла до виходу з клініки естетичної медицини «ІНФОРМАЦІЯ_3», проте, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від її волі, оскільки остання була викрита та зупинена співробітниками клініки з викраденим майном.

У подальшому, 10 травня 2024 року в період з 19:18 год. по 20:16 год. ОСОБА_6 , затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину та при особистому обшуку особи виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 4400 гривень: вісім купюр номіналом 500 гривень з номерами ЕА7713186, АИ8759150, ЕД7510214, ВД5191343, ЄВ3192392, ЄЕ9431966, ГА9869382, АИ9395178 - на вище вказаних купюрах наявна синя паста від ручки та дві купюри по 200 гривень з номером БР2450776, ХБ5133191, які поміщено до спец- пакету WAR1145371.

Зазначені вище грошові кошти, які попередньо оглянуті 10.05.024 під час обшуку затриманої особи, мають значення речового доказу в значенні ст. 98 КПК України, а саме являються матеріальним об`єктом - предметом, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а тому 11.05.2023 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0000989 від 10.05.2024 вищевказаних грошових коштів.

Слідча вказує, що з метою унеможливлення відчуження, вилученого майна, щодо якого існує підстави вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на належне йому майно. З наведених підстав арешт майна у виді вилучення вказаних речових доказів є необхідним заходом, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні та збереження речового доказу.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 11.05.2023 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0000989 від 10.05.2024 вищевказаних грошових коштів.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 10.05.2024 під час обшуку затриманої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти у розмірі 4400 гривень: вісім купюр номіналом 500 гривень з номерами ЕА7713186, АИ8759150, ЕД7510214, ВД5191343, ЄВ3192392, ЄЕ9431966, ГА9869382, АИ9395178 та дві купюри по 200 гривень з номером БР2450776, ХБ5133191.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1