Справа №:755/4654/22
Провадження №: 1-кп/755/962/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2022 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000878 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого вантажником у ФОП ОСОБА_4 , не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

спеціаліста ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження №0000878 відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою суду від 08.08.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 06.10.2022 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

В даному судовому засіданні суд поставив на обговорення учасників судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки судове провадження не було завершено до його спливу.

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити тримання обвинуваченого під вартою, оскільки він вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України, є наявними, будь-які дані про їх зменшення відсутні, обставини, які слугували підставою для обрання та продовження зазначеного запобіжного заходу на даний час не відпали та продовжують існувати.

Зокрема, на думку прокурора, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання прокурора та звернувся до суду з письмовим клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, оскільки в минулому судовому засіданні обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про виклик швидкої медичної допомоги, у зв`язку з стрімким погіршенням стану здоров`я внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а саме скарги на головний біль, відсутність слуху, болі в спині. Дане клопотання було задоволено судом, та після огляду обвинуваченого лікарем бригади швидкої медичної допомоги його було направлено до КНП «КМКЛ ШМД», де останньому було поставлено діагноз: забій м`яких тканин голови та обличчя в стадії резорбції, лівобічний тубоотит. Оскільки КНП «КМКЛ ШМД» не надає профільного лікування, обвинуваченого було направлено до ДУ «Київський слідчий ізолятор» з рекомендаціями подальшого лікування в умовах профільного відділення лікарняного закладу. Однак в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинувачений ОСОБА_3 не може отримувати профільне лікування. У зв`язку з вищевикладеним, захисник просить суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт за місцем проживання, оскільки він потребує стаціонарного лікування.

Допитана у судовому засіданні за клопотанням строни захисту спеціаліст ОСОБА_7 , яка є сімейним лікарем обвинуваченого ОСОБА_3 , суду показала, що 20.09.2022 року здійснювала огляд обвинуваченого в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» в звичайному кабінеті, під час якого нею було встановлено відсутність у обвинуваченого слуху на ліве вухо, болі в спині, підвищений тиск. На запитання щодо можливості зробити обвинуваченому медичні ін`єкції їй відмовили, при цьому надавши обвинуваченому лише пігулки від тиску. Обвинуваченому рекомендовано звернутися за лікування в умовах стаціонару, оскільки можливе ураження спинного нерву. На її думку, дана медична допомога не може надаватися обвинуваченому в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», оскільки потрібен постійний нагляд невролога та фізіотерапевта, а також знеболююча терпія.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та клопотання сторони захисту з додатками, пояснення спеціаліста, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбаченічастиною першоюцієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд, крім іншого, враховує тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні, у тому числі особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, раніше не судимий, не одружений, працює вантажником за договором, згідно наданих захисником медичної документації та пояснень допитаного у судовому засіданні, у якості спеціаліста, сімейного лікаря має ряд, у тому числі хронічних, захворювань, які потребують лікування в умовах стаціонарного нагляду.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Суд звертає увагу на те,що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК. Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (правова позиція, викладена у п.79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Окрім цього, суд враховує правову позицію, викладену у п.17 рішення ЄСПЛ від 02 серпня 2001 року у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 Статті 5 Конвенції.

Більш того, при розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або заміну такого запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі судом обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Згідноч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на викладене, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, вчинення іншого кримінального правопорушення, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України) те, що обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання в м.Києві, має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується наданими стороною захисту медичними висновками, а також враховуючи пояснення спеціаліста ОСОБА_7 , яка є сімейним лікарем обвинуваченого, суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_3 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

При цьому, суд переконаний, що даний запобіжний захід, як і тримання під вартою, забезпечить запобігання ризикам з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 177 КПК України, оскільки такий запобіжний захід дасть змогу як уникнути встановленим судом ризикам, забезпечивши виконання ОСОБА_3 покладених процесуальних обов`язків, так і можливість отримання належної медичної допомоги.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 314-316, 369-372, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з перебуванням останнього за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 27 листопада 2022 року включно, із застосуванням електронних засобів контролю.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду цілодобово, за виключенням випадків необхідності надання медичної допомоги.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом цілодобово, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати засоби контролю.

Виконання ухвали в частині застосування запобіжного заходу покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 .

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровську окружну прокуратуру м.Києва.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику та направити для виконання до Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві за місцем проживання обвинуваченого.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 17-30 годині 03 жовтня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1