Провадження № 1-кс/686/2382/24
15 березня 2024 року м. Хмельницький
А тому заявник просить скасувати арешт на зазначений транспортний засіб.
В судове засідання представник товариства не з`явився, у клопотанні зазначив про розгляд клопотання без його участі.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання.
Дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2022, накладено арешт на автобус «МАN 18.460 HOCL» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 13.01.2022 є ТДВ «ДЕНИСІВКА», з позбавленням права розпорядження, користування та відчуження на це майно.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.01.2023 частково скасовано арешт на автобус «МАN 18.460 HOCL» д.н.з. НОМЕР_1 в частині заборони його використання.
За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням викладених обставин, відсутність поданих заперечень від сторони обвинувачення проти скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність подальшої потреби у застосуванні до указаного майна заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
З огляду на наведене, клопотання власника майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя