Справа № 541/1807/24
№ провадження 1-кп/541/213/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000119 від 31.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, холостого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ., фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 06.06.2003 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 15 ч.2, 195 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 13.12.2004 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ст. 309 ч.2, 71 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі, ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

3) 11.03.2005 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2, 185 ч. 3, 263 ч.1, 70, 71 КК України до 3-х років 7-ми місяців позбавлення волі;

4) 03.11.2009 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4-х років позбавлення волі;

5) 15.07.2015 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2-х років позбавлення волі, ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

6) 18.10.2017 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ст.ст. 309 ч.2, 307 ч.2, 185 ч. 3 КК України до 6-ти (шести) років 3-х (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією частини майна, що належить йому на праві приватної власності. 07.03.2022 звільнений з ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» по відбуттю строку покарання.

7) 05.10.2023 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ст. 382 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 НМДГ, що становить 8500 грн. (штраф сплачено).

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,-

в с т а н о в и в:

16.05.2023 постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, у справі №551/1497/23, яка набрала законної сили 29.05.2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

В подальшому, ОСОБА_4 будучи повідомленим про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи реальну можливість її виконати з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 1 ст. 129- 1 Конституції України ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом.

Так, 30.01.2024 близько 15 год. 46 хв. ОСОБА_4 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2191», д.н. НОМЕР_1 та рухався по вул. Гоголя, 158 в м. Миргород, Полтавської області, де у зв`язку з порушенням останнім Правил дорожнього руху України був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

28 травня 2024 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України - у вигляді у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік . На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України визнав повністю, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність укладення угоди та просив її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до тяжких злочинів, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 3 ст. 382 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 : свою вину визнав, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює, за місцем проживання характеризується посередньо, утриманців не має, що обтяжують покарання- раніше судимий, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, що буде достатньою мірою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи».

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 травня 2024 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000119 від 31.01.2024 .

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1