УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року

м. Київ

Справа № 390/212/23

Провадження № 51-1678 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2023 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2024 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.

Зокрема серед недоліків було зазначено те, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які мають співвідноситися зі змістом оскаржуваних рішень та підставами їх ухвалення.

Крім того, серед недоліків було зазначено, що у касаційній скарзі не вказувалося, у чому саме полягають порушення, допущені судами першої та апеляційної інстанцій, які є підставою для їх скасування.

Крім цього засуджений, звертаючись із касаційною скаргою, не зазначав вимоги стосовно конкретних судових рішень судів першої та/або апеляційної інстанцій, нічого не вказував про те, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги з урахуванням положень ст. 436 КПК України.

Засудженому роз`яснювалось, що відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Тому серед недоліків було зазначено, що в поданій касаційній скарзі засуджений не наводить обґрунтування заявлених вимог, яке в силу вимог ст. 438 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням положень статей 412-414 КПК України, а прохальна частина його касаційної скарги не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Також серед недоліків було вказано, що засуджений не долучив до скарги копії судових рішень, які він оскаржує.

Як убачається з наявної у матеріалах провадження розписки, копія ухвали касаційного суду була вручена засудженому ОСОБА_4 11 квітня 2024 року в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

У межах визначеного судом строку засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, однак, як видно зі змісту цієї скарги, вказані в ухвалі суду від 28 березня 2024 року недоліки він усунув лише частково.

Зокрема засуджений на усунення недоліків касаційної скарги надіслав належним чином завірені копії оскаржуваних рішень місцевого та апеляційного судів.

Однак у касаційній скарзі, поданій на усунення недоліків, засуджений знову не зазначає конкретних підстав для скасування судових рішень судом касаційної інстанції, передбачених ст. 438 КПК України, а також не наводить обґрунтування вимог касаційної скарги із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу.

Засуджений ОСОБА_4 у новій касаційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, не погоджується з оцінкою судом окремих доказів, що вважає істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, але відповідно до статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім цього, засуджений ОСОБА_4 , звертаючись повторно, просить скасувати ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року, а кримінальне провадження направити на новий розгляд в суд першої інстанції, але при цьому засуджений нічого не вказує відносно того, яке рішення має ухвалити касаційний суд щодо вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2023 року, який ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року залишено без зміни.

Таким чином, прохальна частина уточненої касаційної скарги також не відповідає вимогам ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Оскільки суд касаційної інстанції згідно з положеннями ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у поданій на усунення недоліків касаційній скарзі обґрунтування вимог в контексті положень статей 412-414, 438 КПК України, невідповідність вимог касаційної скарги приписам ст. 436 КПК України перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому повторне залишення касаційної скарги без руху чинним КПК України не передбачено.

Таким чином, у наданий строк засуджений недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно йому повернути.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

У разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважної причини, він може бути поновлений за заявою особи, яка подає касаційну скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись положеннями ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2023 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3