Провадження № 1-кс/686/4980/24
У Х В А Л А
06 червня 2024 року м. Хмельницький
04.06.2024 прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт на тимчасове вилучене майно в ході проведення огляду події від 02.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-мотоцикл марки «КМЗ Днепр», з характерними ознаками: рік випуску 1988 року, номер рами № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 який після проведення вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання т/з ГУНП в Хмельницькій області за адресою м. Хмельницький, вул. Р. Шухевича 120-Д;
-моток електрокабелю білого кольору, який вилучено та поміщено до сейф-пакету №CRI 1224288.
В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначила, що близько 04:56 години 31.05.2024 невстановлена особа перебуваючи на прибудинковій території, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , навпроти під`їзду №4 таємно, шляхом вільного доступу, заволоділа мототранспортом марки "Дніпро - 11" чим завдала гр. ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 25 000 гривень.
Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.06.2024 до чергової частини надійшло повідомлення про те, що в близько 07:30 02.06.2024 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Ауді» «80» д.н.з. НОМЕР_3 синього кольору, 1993 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_4 , чим спричинила ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму яка встановлюється.
В ході проведення досудового розслідування було проведено огляд місця події від 02.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 . було виявлено:
-транспортний засіб, а саме мотоцикл марки «КМЗ Днепр», з характерними ознаками: рік випуску 1988 року, номер рами № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 який після проведення вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання т/з ГУНП в Хмельницькій області за адресою м. Хмельницький, вул. Р. Шухевича 120-Д;
моток електрокабелю білого кольору, який вилучено та поміщено до сейф-пакету №CRI 1224288;
02.06.2024року слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , винесено постанову на підставі
ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання виявлених та вилучених в ході огляду, речей речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Ціллю статей 170, 171 КПК є забезпечення прав власника чи законного володільця майна від втручання сторонніх осіб у здійснення ними повноважень власника чи володільця такого майна. Тобто вони покликані захистити інтереси власника чи законного володільця.
Застосовувати ці положення КПК всупереч інтересам законного власника чи володільця майна, які не вважають свої права порушеними, вочевидь не можна.
Згідно з ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
У силу ч.2 ст.100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.
Прокурор у клопотанні не зазначає, які слід встановити заборони при накладанні арешту на майно.
Крім того, майно, зокрема мотоцикл марки «КМЗ Днепр», на яке просить накласти арешт прокурор, є майном потерпілої сторони.
Подане клопотання не містить обґрунтування неможливості досягнення мети кримінального провадження без перебування майна потерпілого у розпорядженні сторони обвинувачення, з огляду на те, що факт його вилучення зафіксований у процесуальному документі та чому це майно не може бути повернуте його власнику.
Відсутнє обґрунтування необхідності збереження указаного майна у сторони обвинувачення та неможливості встановлення обставин кримінального правопорушення без застосування заборони користування і розпорядження ним його власником, у тому числі встановлення його вартості, що є елементом складу кримінального правопорушення, яке розслідується.
Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.
Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,
Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя