ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/699/24 Справа № 201/9013/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року, якою клопотання ОСОБА_8 повернуто засудженому,

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що восени 2022 року він звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням щодо захисту конституційних прав та свобод людини і громадянина, однак суддя ОСОБА_1 ухвалою від 14.11.2022 року відмовив у розгляді його клопотання.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.04.2023 року ухвала суду першої інстанції від 14.11.2022 року була скасована та призначено новий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку з чим, суддя ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.76 КПК України не мав права на повторну участь у розгляді його клопотання, тим паче одноособово.

Зазначає, що суд першої інстанції спотворив суть його клопотання, крім того, маніпулює положеннями ст.29 КПК України, відповідно до якої він має право на звернення до суду на російській мові, що не було перешкодою для судді ОСОБА_1 при розгляді його клопотання 14.11.2022 року.

Також суд безпідставно вказує на те, що постановлена ним ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року клопотання ОСОБА_8 про скасування судових рішень в частині призначеного покарання, визнання безспірними фактів порушення його конституційних прав і свобод при їх винесені, призначення максимальної міри покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, із урахуванням вже відбутого ним покарання строком 28 років, звільнення з-під варти та погашення судимості повернуто засудженому.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений у своєму клопотанні не посилається на норму права, якою йому надано право після набрання чинності судовими рішеннями на їх оскарження та подальше їх скасування, також не посилається на нововиявлені чи виключні обставини, які стали йому відомі, а у клопотанні наводить власні міркування та тлумачення українського законодавства, які зводяться до незгоди із винесеними щодо нього судовими рішеннями.

Окрім того, засуджений не просить призначити йому максимальну міру покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, тобто замінити покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким, а просить скасувати судові рішення, які набрали чинності.

Також згідно із положеннями розділу VIII КПК України зазначені питання вирішуються під час виконання вироку в порядку ст.539 КПК України місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, однак ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», в якій засуджений відбуває покарання, не відноситься до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Крім того, клопотання не відповідає вимогам ст. 29 КПК України, оскільки складене іноземною мовою, тому суд повертає таку скаргу особі, яка її подала, оскільки системний аналіз положень КПК дає підстави для висновку про неможливість залишення такого клопотання без руху.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги засудженого, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На переконання колегії суддів, цих вимог суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З огляду на системний аналіз положень ст. 537, 539 КПК України, клопотання про приведення вироку у відповідність до вимог КК України розглядається місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, а не судом, який ухвалив вирок.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 на момент подання ним свого клопотання та на цей час відбуває покарання в ДУ Вінницька установа виконання покарань (№1), а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що клопотання засудженого не підсудне Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська та підлягає поверненню для звернення до належного суду за місцем відбування покарання.

Доводи засудженого про те, що суддя ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.76 КПК України не мав права на повторну участь у розгляді його клопотання, оскільки ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.04.2023 року була скасована постановлена ним ухвала від 14.11.2022 року є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.76 КК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п. 82.2, 83 розділу IV Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі - Положення), затвердженого Рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 року № 1845/0/15-21: - передача судової справи (провадження) раніше визначеному судді, судді-доповідачу проводиться без застосування автоматизованого розподілу щодо судових справ, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження, відкриття провадження у справі про банкрутство, відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, перехід до наступної судової процедури, затвердження плану санації, визнання недійсними правочинів, укладених боржником, результати розгляду грошових вимог кредиторів, звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, результати розгляду скарг на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого, закриття провадження у справі про банкрутство; постанов про визнання боржника банкрутом), та ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи; - передача судової справи раніше визначеному в судовій справі судді, судді-доповідачу оформлюється протоколом, що автоматично створюється автоматизованою системою.

З матеріалів провадження вбачається, що у цьому провадженні ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.04.2023 року (а.п.101-103) було скасовано постановлену суддею ОСОБА_1 ухвалу від 14.11.2022 року (а.п.84), якою було повернуто клопотання ОСОБА_8 з підстав пропуску строку звернення з відповідним клопотанням та відсутності клопотання про поновлення цього строку, тобто справа судом першої інстанції по суті не розглядалась.

Після скасування ухвали від 14.11.2022 року вказана справа відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.04.2023 року була передана судді ОСОБА_1 для продовження розгляду (а.п.107), що відповідає п. 82.2, 83 розділу IV вказаного Положення.

Таким чином, вказані засудженим обставини не можна визнати повторною участю судді в цьому кримінальному провадженні в розумінні положень ст. 76 КПК України, оскільки розгляд клопотання ОСОБА_8 місцевим судом 14.11.2022 року не проводився по суті, а тому підстави для заборони повторної участі судді ОСОБА_1 у цьому провадженні не встановлені, у зв`язку з чим, суд першої інстанції не порушив вимоги ч. 2 ст. 76 КПК України.

Також доводи засудженого про те, що суд не міг розглядати його клопотання одноособово є безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово, крім питання щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, розгляд якого здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини № 2690-ІХ від 18.10.2022 року, який набрав чинності 06.11.2022 року, було доповнено ст.82 КК України частиною 5, відповідно до якої покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання, а також ч.3 ст.539 КПК України щодо колегіального розгляду такої заяви.

Відповідно до матеріалів провадження заява ОСОБА_8 була подана до суду першої інстанції до набрання чинності 06.11.2022 року внесених у ст.82 КК України змін, а саме 02.11.2022 року, що підтверджується конвертом (а.п.30), та на підставі інших нормативно-правових актів, оскільки відсутнє посилання на ст.82 КК України, а тому така заява засудженого відповідно до ч.3 ст.539 КПК України повинна розглядатися суддею одноособово.

Твердження засудженого, що суд безпідставно вказує на те, що постановлена ним ухвала оскарженню не підлягає, - не заслуговує на увагу, оскільки зазначене не є тим істотним порушенням вимог КПК України, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Посилання засудженого на те, що він має право на звернення до суду на російській мові не є слушним, оскільки згідно із ч. 1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

За таких обставин, при зверненні особи до суду зі скаргою чи клопотанням, вказані документи мають бути викладені українською мовою чи в перекладі на державну мову. Це надає суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає скаргу чи клопотання, відповідних положень КПК України.

Натомість викладення скарги іноземною мовою є перешкодою у виконанні судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18, провадження № 51-5817 кмо 21).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року є законною, обгрунтованою і вмотивованою та не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4