Справа № 173/3838/23
Номер провадження1-кп/173/107/2024
В И Р О К

іменем України

21 березня 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000600 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чериков Могильовської області Республіка Білорусь, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і діє по теперішній час.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 14 год 30 хв (більш точний час встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим), перебуваючи поблизу станції технічного обслуговування(далі - СТО), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив зайти до СТО та попрохати пару цигарок.

Далі, ОСОБА_4 , підійшов до входу у приміщення СТО та пройшов до кімнати, де працівники вказаної станції залишають особисті речі, та виявив, що там нікого немає. Саме в цей момент у нього виник раптовий умисел на заволодіння чужим майном, з метою незаконного збагачення. Оглянувши вищевказане приміщення, виявив та визначив предметом свого злочинного посягання чоловічий «слінг» рюкзак, який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 , переслідуючи свою мету спрямовану на таємне викрадення чужого майна та на незаконне подальше збагачення, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, будучи обізнаним про те, що з 24.02.2022 в Україні на підставі Указу президента України № 64/2022 введено та діє воєнний стан на всій території України, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх подальшого настання, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, виніс з приміщення СТО чоловічий «слінг» рюкзак, вартістю 1 119 грн 30 коп, у якому знаходились готівкові кошти у сумі 900 грн та банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» потерпілого, тим самим викрав вищевказане майно та в подальшому зник з місця скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , матеріального збитку на загальну суму 2 019 грн 30 коп. (дві тисячі дев`ятнадцять гривень 30 коп.), в цінах діючих на момент скоєння кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 10.12.2023 року вдень, перебуваючи біля СТО, що знаходиться по АДРЕСА_2 , вирішив зайти туди та попрохати цигарок. Підійшовши до входу в приміщення СТО побачив, що лежить рюкзак та поруч нікого немає. Він взяв цей рюкзак та залишив з ним місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявляв. Цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні чоловічий чорний шкіряний рюкзак слінг, бренду «Tiding Bag A25F-5058A», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили - залишити законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1