Справа № 161/4567/24
Провадження № 1-кп/161/624/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 квітня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження №0000611 від 15.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого, -

-за ст.357 ч.1 та 185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 06 лютого 2024 року, точний часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 08 години 03 хвилини, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав з кишені куртки банківську платіжну картку АТ «Перший український міжнародний банк» НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації та функцією «Pay Pass» розрахунку, яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та перебувала у користуванні ОСОБА_5 , з метою подальшого її незаконного використання для оплати покупок та здійснення розрахунків.

Крім того, він же, в період часу із 08:03 год. 06.02.2024 по 09.02.2024 року 00:57 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Сім23» за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні АЗС WOG за адресою: АДРЕСА_3 ,у приміщенні магазину «АТБ», що за адресою: АДРЕСА_4 , у приміщенні магазину «Акцент», що за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнногостану, використовуючи попередньо викрадену ним банківську картку АТ «Перший український міжнародний банк» НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації з функцією «Pay Pass» розрахунку, яка належить ОСОБА_5 , шляхом проведення операцій із розрахунку за купівлю товарів через термінал самообслуговування, умисно, таємно викрав із вказаного рахунку грошові кошти в сумі 3362,39 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчиняв зазначені в обвинувальному акті кримінальні правопорушення. Завдані збитки відшкодовані. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , який підтвердив факт викрадення обвинуваченим банківської картки та в подальшому розрахунку грошовими коштами з вказаної картки. Завдані збитки відшкодовані в повному обсязі, а також просив суд суворо не карати ОСОБА_6 ..

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.357 ч.1 та 185 ч.4 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними протиправними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненими із корисливих мотивів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.357 ч.1 КК України, крім того, він же, своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.4 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів та відповідно кримінальних проступків, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній не судимий, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, відшкодував завдані збитки потерпілому, при цьому останній не має будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_6 та просив суворо його не карати, крім того, обвинувачений зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах санкції ст.357 ч.1, 185 ч.4, 70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, при цьому на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.357 ч.1 та 185 ч.4 КК України та призначити покарання:

-за ст.357 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

-за ст.185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази 3 оптичні носії інформації на яких наявні відеозаписи з камер відеоспостереження, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: