Справа № 204/32/24
Провадження №1-кп/204/650/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000394 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, механіка-водія 2 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді механіка-водія 2 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 04 липня 2022 року приблизно о 08:00 год., тобто в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби без поважних причин та з мотивів небажання тимчасово переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, самовільно залишив місце служби поблизу АДРЕСА_2 , а вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, до моменту самостійного прибуття 16 листопада 2023 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську за адресою: АДРЕСА_3 .

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися в самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час судового розгляду між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 зобов`язався надати стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується всіх фактів цієї справи; після набрання законної сили вироком суду, ухваленого за наслідками розгляду вказаної угоди, протягом двох діб повернутись до розташування військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

При укладанні угоди враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має намір продовжити військову службу та приймати участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, у тому числі співпрацювати зі стороною обвинувачення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин та інших обставин (психоемоційний стрес від психосоціальної адаптації до бойових дій), а також беззастережне визнання своєї винуватості, беручи до уваги інтереси суспільства і відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_3 та інші обставини.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого (раніше не судимого, за місцем мешкання характеризується позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, маючого намір продовжити військову службу та приймати участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України), наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України, а саме покарання у виді 2 (двох) років службового обмеження із відраховуванням в доход держави 20 % (двадцять) відсотків із грошового забезпечення ОСОБА_3 .

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та доводів прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання обвинуваченим винуватості у його скоєнні.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин та інших обставин (психоемоційний стрес від психосоціальної адаптації до бойових дій), відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, раніше не судимого, на обліку лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, суд вважає за можливим затвердити укладену 03 квітня 2024 року між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 квітня 2024 року між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України, у вигляді 02 (двох) років службового обмеження із відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1