Справа № 756/3420/24
Номер провадження № 1-кп/756/1108/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 13.03.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 22.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001367, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений Подільським районним судом міста Києва від 12.02.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання в виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп., яке замінено ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.12.2021 на покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин,

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 вироком Подільського районного суду м. Києва від 12.02.2021 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.12.2021 указане покарання замінено ОСОБА_3 на покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин.

21.02.2022 ОСОБА_3 постановлено на облік у Оболонському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, під час чого ОСОБА_3 ознайомився із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також останньому роз`яснено зміст статей 37, 40 КВК України та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання.

28.04.2023 ОСОБА_3 отримав направлення до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» для відбування покарання, згідно з яким повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 03.05.2023.

Між тим, згідно з відповіддю з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» ОСОБА_3 на підприємство звертався, але до відпрацювання громадських робіт не приступив.

Тобто ОСОБА_3 будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, свідомо ігноруючи покладене на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилитися від відбування покарання, не приступив до відпрацювання громадських робіт до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» в травні 2023 року та в подальшому не з`являвся для відбування покарання у виді громадських робіт.

1.2. Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 15.03.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

2.2. Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.3. Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.4. Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що ОСОБА_3 вироком Подільського районного суду м. Києва від 12.02.2021 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.12.2021 указане покарання замінено ОСОБА_3 на покарання у виді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин.

21.02.2022 ОСОБА_3 постановлено на облік у Оболонському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, під час чого ОСОБА_3 ознайомився із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також останньому роз`яснено зміст статей 37, 40 КВК України та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання.

28.04.2023 ОСОБА_3 отримав направлення до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» для відбування покарання, згідно з яким повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 03.05.2023.

Згідно з відповіддю з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» ОСОБА_3 на підприємство звертався, але до відпрацювання громадських робіт не приступив.

Тобто ОСОБА_3 будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, свідомо ігноруючи покладене на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилитися від відбування покарання, не приступив до відпрацювання громадських робіт до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» в травні 2023 року та в подальшому не з`являвся для відбування покарання у виді громадських робіт.

2.5. Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.6. Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

3.2. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про спосіб незаконного придбання, як і інші обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та закріплена в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання ч. 2 ст.389 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. Саме таке покарання є необхідним, справедливим, та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових кримінальних правопорушень.

4.4. Між тим, слід урахувати, що ОСОБА_3 станом на час розгляду справи не відбув покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин, а отже в порядку ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань, які призначені цим вироком, а також вироком Подільського районного суду м. Києва від 12.02.2021, з урахуванням ухвали Подільського районного суду м. Києва 21.02.2022, якою замінено покарання в виді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп. на покарання в виді громадських робіт строком на 50 годин, ураховуючи вимоги ч.1 ст. 72 КК України, остаточно слід призначити ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком на 1 рік 12 днів.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. У зв`язку із чим, строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту виконання вироку, зокрема з моменту затримання.

5.2. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-372, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань, які призначені цим вироком, а також вироком Подільського районного суду м. Києва від 12.02.2021, з урахуванням ухвали Подільського районного суду м. Києва 21.02.2022, а також положень ч. 1 ст. 72 КК України, ОСОБА_3 слід остаточно призначити покарання в виді обмеження волі строком на 1 (один) рік та 12 (дванадцять) днів.

Строк відбування покарання рахувати з моменту вироку до виконання - з моменту затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1