Справа № 201/5053/24
Провадження № 1кс/201/1707/2024
УХВАЛА

Іменем України

02 травня 2024 року м.Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшої слідчої СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0001809, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що не пізніше березня 2022 року (більш точні дату та час органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, добровільно зайняв посаду так званого «начальника Государственного бюджетного учреждения «Мариупольский следственный изолятор Государственной службы исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой народной республики» у незаконно створеному правоохоронному органі.

На початку травня 2022 року (більш точні дату та час органом досудового розслідування не встановлено) громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Маріуполь Донецької області, діючи умисно, з метою пособництва державі-агресору, вирішив створити та очолити організовану групу у вигляді стійкого угрупування декількох осіб, об`єднаних єдиним планом, з дотриманням суворої дисципліни, розподіленням функцій між учасниками групи, направлених на забезпечення виконання рішень окупаційної адміністрації держави-агресора кожним учасником групи за визначеним ним особисто напрямком протиправної діяльності.

Злочинний план ОСОБА_5 полягав у пособництві державі агресору, шляхом вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора у вигляді запровадження та реалізації незаконної політики у сфері виконання покарань на тимчасово окупованій території.

З цією метою, ОСОБА_5 на початку травня 2022 року (більш точні дату та час органом досудового розслідування не встановлено) довів до раніше знайомих йому громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вказаний план, який останні схвалили та надали свою згоду на участь у організованій групі та реалізацію даного плану, визнавши лідерство ОСОБА_5 , та вступивши до її складу.

Таким чином, на початку травня 2022 року (точна дата не встановлена) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зорганізувались у стійке об`єднання організовану групу для вчинення злочинів, об`єднану єдиним планом, з розподілом функцій між учасниками групи, направлених на досягнення цього плану, відомого всім учасникам, а саме:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як організатор та т.зв. начальник Державної бюджетної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції ДНР, керував діями інших учасників, розподіляв між ними виконання конкретних функцій злочинного плану, координував та планував здійснення злочинної діяльності, як керівник та організатор, зокрема безпосередньо вирішував питання щодо організації та керівництвом місцем утримання, визначенням осіб, які підлягають допитам, конвоюванню, звільненню з-під варти та у який строк, здійснював допити, ув`язнених осіб, нав`язував возвеличення Російської Федерації та так званої «ДНР», її історичної ролі та відповідно заперечував існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань та традиції, української мови, що має своєю кінцевою метою пробуджувати агресію та ненависть до України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займав т.зв. посаду заступника начальника Державної бюджетної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції ДНР, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який займав т.зв. посаду заступник начальника Державної бюджетної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції ДНР, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який займав т.зв. посаду начальника оперативного відділу Державної бюджетної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції ДНР, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який займав т.зв. посаду інспектора відділу режиму та охорони Державної бюджетної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції ДНР на виконання спільного злочинного плану здійснювали утримання, конвоювання, допити, ув`язнених осіб, нав`язував возвеличення Російської Федерації та так званої «ДНР», її історичної ролі та відповідно заперечували існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань та традиції, української мови, що має своєю кінцевою метою пробуджувати агресію та ненависть до України.

Так, у період з початку травня 2022 року по листопад 2023 року включно (більш точні дати органом досудового розслідування не встановлено) організована група у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обіймаючи посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, з метою завдання шкоди Україні, реалізовували рішення держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора в частині реалізації так званих функцій у сфері виконання покарань на території тимчасово окупованого м. Маріуполь Донецької області вчинила ряд кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, реалізовуючи спільний злочинний план, спрямований на реалізацію рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, зокрема, щодо реалізації так званих функцій у сфері виконання покарань на території тимчасово окупованого м. Маріуполь Донецької області утримували, охороняли, конвоювали, допитували у Державній бюджетній установі «Маріупольський слідчий ізолятор» Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції ДНР громадян України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які станом на 24.02.2022 знаходилися у Державній установі «Маріупольський слідчий ізолятор», розташованій у с-щі Каменськ м. Маріуполь Донецької області.

Утримуючись у т.зв. Державної бюджетної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції ДНР вказані громадяни України неодноразово допитувались учасниками організованої групи, які під час допиту нав`язували возвеличення Російської Федерації та так званої «ДНР», її історичної ролі та відповідно заперечували існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань та традиції, української мови, що має своєю кінцевою метою пробуджувати агресію та ненависть до України. Також, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 було позбавлено достатньої кількості продуктів харчування, оскільки раціон складався з каші, яка надавалась один раз на добу у кількості до 100 г, та нефільтрованої води у кількості 500 мл на добу, яка була майже не придатна до вживання. Крім того, останні були позбавлені можливості підтримувати належну гігієну тіла внаслідок обмеженої кількості технічної води на особу та відсутності опалення у камері, дихати свіжим повітрям та здійснювати прогулянки по території установи.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням деяких територій Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_9 на 13.04.2024, 14.04.2024 та 15.04.2024 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001809 від 20.10.2022, для отримання письмового повідомлення про повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Постановою слідчого від 16.04.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_9 оголошено в розшук.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, та встановлено набуття ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНКОПП НОМЕР_3 ) права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомості, а саме 1/1 квартири, загальною площею 36,4 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності договір дарування, 2778, 15.11.2004.

Слідчий надав клопотання про слухання справи за його відсутністю.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 7 ст. 111-1 КК України зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з ч. 1 ст. 111-2 КК України зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, а також з врахуванням матеріалів клопотання та наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та можливість задоволення клопотання, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку про те, що з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення пошкодження предмету злочинного посягання, накладення арешту в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки метою накладення арешту є забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні та проведення судових експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНКОПП НОМЕР_3 ), а саме:

- об`єкт нерухомості, а саме 1/1 квартири, загальною площею 36,4 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності договір дарування, 2778, 15.11.2004.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1