Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/384/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 310 (229-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріаликримінального провадження № 0000158 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 310 КК України заапеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.01.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лікарівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1 434 грн 00 коп.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 скоїв незаконне вирощування рослин конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, за таких обставин.

Так, 21.07.2023 працівниками Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду в Кіровоградській області від 19.07.2023, за місцем реєстрації та постійного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , на задньому подвір`ї було виявлено лунки в яких знаходились ростучі рослини зовні схожі на рослини коноплі в кількості 16 штук та на ґрунтовій ділянці біля прибудинкової території було виявлено 1 ростучу рослину зовні схожу на рослину коноплі, які були вилучені.

Згідно висновку судового експерта № СЕ-19/112-23/7275-НЗПРАП від 31.07.2023 за результатами судової експертизи матеріалів, речовин і виробів надані на дослідження частини рослин є частинами рослин роду конопля, що містять психотропну речовину тетрагідроканнабіол, обіг якого заборонено Законами України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 за № 60/95-ВР, «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 за № 62/95-ВР та до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 за № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за № 512/4733, яку ОСОБА_6 вирощував за місцем проживання до часу виявлення працівниками поліції, тобто до 21.07.2023.

Вапеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку Олександрійського міськрайонного суду від 02.01.2024, а також просить вказаний вирок суду змінитив частині призначеного покарання, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати засудженим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 гривень. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду першої інстанції на підстави призначення покарання ОСОБА_6 у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України. В іншій частині вирок залишити без зміни.

При цьому, прокурор вказує, що у порушення положень ч. 6 та ч. 7 ст. 376 КПК України, копія вироку суду не надсилалась і не вручалась прокурору та до теперішнього часу до канцелярії Олександрійської окружної прокуратури також не надходила. Про винесення даного вироку стало відомо шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень, в якому рішення суду зареєстровано 04.04.2024 та забезпечено надання загального доступу до даного рішення суду 05.04.2024. Таким чином, строк на апеляційне оскарження вироку пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Свої апеляційні доводи прокурор обґрунтовує тим, що згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Також, ч. 3 ст. 61 КК України визначено, що покарання у вигляді обмеження волі не застосовується, і до осіб, що досягли пенсійного віку.

Усупереч вищевказаних норм закону, а саме ст. ст. 65, 61 КПК України суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, призначивши ОСОБА_6 , який на час вчинення кримінального правопорушення являвся пенсіонером за віком (до матеріалів кримінального провадження долучено копію пенсійного посвідчення № від 12.11.2019 (а.с.69), покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді обмеження волі, тоді як призначення вказаного виду покарання суперечить вимогам КПК України та унеможливлює його виконання.

З огляду на викладене та згідно до ст.ст. 409, 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку обвинуваченого та захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з журналу судового засідання від 02.01.2024 розгляд справи проведено в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження (т.2 а.с.122).

Як вказує прокурор в апеляційній скарзі, копія вироку суду до канцелярії Олександрійської окружної прокуратури не надходила, а про винесення даного вироку стало відомо лише шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень, в якому рішення суду зареєстровано 04.04.2024 та забезпечено надання загального доступу до даного рішення суду 05.04.2024.

Тому, у даному випадку апелянт був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу на вирок Олександрійського міськрайонного суду від 02.01.2024 стосовно ОСОБА_6 в межах строку на апеляційне оскарження.

За вказаних обставин, строк на апеляційне оскарження вироку суду пропущений прокурором з поважних причин та підлягає поновленню апеляційним судом.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У межах даного кримінального провадження вирок суду першої інстанції оскаржено лише в частині призначеного покарання.

Сторонами судового провадження фактичних обставин справи, доведеності винуватості ОСОБА_6 та кваліфікації його дій - не оскаржено.

Відтак, колегія суддів не надає оцінки означеним обставинам, вважаючи винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке його засуджено доведеною, а кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 310 КК України, правильною.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування кримінального процесуального закону в частині призначеного покарання, апеляційний суд вважає їх такими, що ґрунтуються на положеннях закону.

Так, ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Метою покарання є виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1)у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу;

2)відповідно до положень Загальної частини цього кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При цьому, ч. 3 ст. 61 КК України визначено, що покарання у вигляді обмеження волі не застосовується, серед іншого і до осіб, що досягли пенсійного віку.

Усупереч вищевказаних норм закону, а саме ст.ст. 65, 61 КПК України суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, призначивши ОСОБА_6 , який на час вчинення кримінального правопорушення являвся пенсіонером за віком (до матеріалів кримінального провадження долучено копію пенсійного посвідчення № від 12.11.2019 а.с. 69) покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді обмеження волі, тоді як призначення вказаного виду покарання суперечить вимогам ч. 3 ст. 61 КК України та унеможливлює його виконання.

Разом із тим, зазначені порушення не є істотними, тому не є підставою для скасування судового рішення та можуть бути усунуті шляхом зміни вироку в порядку ст. 408 КПК України, оскільки це не погіршує становища обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Разом з тим, прокурор в апеляційній скарзі просить призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, при цьому санкцією вказаної статті передбачений штраф в межах від ста до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з заяви про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_6 просив призначити йому покарання у за ч. 1 ст. 310 КК України у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією вказаної статті (т.1 а.с.16), однак прокурор в апеляційній скарзі взагалі не аргументує чому обвинуваченому слід призначити покарання саме у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 є пенсіонером за віком, немає інших доходів, крім отримання незначної пенсії за віком, а тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_6 мінімальне покарання за ч. 1 ст. 310 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень та буде відповідним і достатнім для виправленняобвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження вироку Олександрійського міськрайонного суду від 02.01.2024.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.01.2024 стосовно ОСОБА_6 , змінитив частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

У решті даний вирок районного суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2