Справа № 535/1425/23
Провадження № 1-кп/535/139/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року селище Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 03.11.2023 за №0000492 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Котельва Котелевського району Полтавської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця, інвалідності немає, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , призначений наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України №475-PC від 11.09.2023 на посаду моториста понтонного відділення понтонного взводу понтонно-мостової роти понтонного-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , та з цього ж дня зарахований до списків її особового складу.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини та Законом України від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, який діє й по цей час.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, солдат ОСОБА_5 , 29.10.2023 близько 20 год. 00 хв. (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) знаходився в літній кухні домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна з веранди літньої кухні вказаного домогосподарства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 спочатку вийшов до веранди літньої кухні де знаходилися дві нові шини марки «Doublestar DW02» 88 R14 185/70, що належали ОСОБА_4 та, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб і власник домогосподарства не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, шляхом вільного доступу, таємно заволодів двома шинами марки «Doublestar DW02» 88 R14 185/70, вартістю 3 880 грн 00 коп., сховавши їх непомітно для оточуючих на вулиці за межами домогосподарства.

Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї протиправної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_4 . Надалі ОСОБА_5 , звернувши на свою користь, та, встановивши контроль над зазначеними шинами, бажаючи довести протиправний задум до кінця, здійснив їх переміщення від місця заволодіння до гр. ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . Після цього, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

У результаті вчиненої крадіжки ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 3 880 грн 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що він є раніше не судимою особою, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердивши вище встановлені судом обставини його вчинення, за винятком наявності в його діях такої кваліфікуючої обставини як вчинення злочину повторно, та пояснив, що він 29.10.2023 близько 20.00 год. з дозволу потерпілого перебував у літній кухні в господарстві потерпілого ОСОБА_4 , розташованого в АДРЕСА_2 , де вирішив викрасти дві нові шини марки «Doublestar DW02» 88 R14 185/70, що належали ОСОБА_4 та сховав на вулиці за межами домогосподарства, які пізніше перевіз до господарства ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , де і залишив їх. Пізніше вони були вилучені працівниками поліції. Про незаконність своїх дій знає, у скоєному щиро розкаюється.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за вищевикладених обставин, учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини справи в цій частині, за винятком оспорювання обвинуваченим наявності в його діях такої кваліфікуючої обставини як вчинення злочину повторно, суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, за винятком встановлення наявності в діях обвинуваченого такої кваліфікуючої обставини як вчинення злочину повторно. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати вказані фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він не має до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального чи морального характеру, викрадене майно повернуто йому працівниками поліції на відповідальне зберігання до закінчення розгляду кримінального провадження судом.

Відповідно до вимоги про судимість УІАП ГУНП в Полтавській області від 07.11.2023 ОСОБА_5 є раніше не судимою особою.

Отже, показання обвинуваченого щодо того, що в його діях відсутня така кваліфікуюча обставина як вчинення злочину повторно, підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами. Доказів, які спростовують вказані обставини, стороною обвинувачення надані не були та під час судового розгляд не встановлені.

Враховуючи вище викладене, зазначена в обвинувальному акті як кваліфікуюча обставина вчинення злочину повторно - підлягає виключенню з обвинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд виходить з вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання, що передбачені ст.67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, є військовослужбовцем, не одружений, неповнолітніх дітей не має, визнає себе здоровим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є особою працездатного віку, інвалідності не має.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, в межах санкції передбаченої ч.4 ст.185 КК України, але ближче до нижньої межі, у виді позбавлення волі, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. З урахуванням встановлених обставин, характеру вчиненого кримінального правопорушення суд не вбачає підстав для застосування положень статей 69 КК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, наведені вище, в тому числі: повне визнання обвинуваченим вини у скоєних кримінальних правопорушеннях, з урахуванням особи обвинуваченого, який є раніше несудимою особою, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем несення військової служби, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також те, що обвинувачений щиро жалкує з приводу своїх протиправних дій та наслідків кримінального правопорушення, виходячи з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, та вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде відповідати основним засадам та принципам індивідуалізації, обґрунтованості, гуманності, законності та справедливості призначення покарання, а також достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

По справі процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового кримінального правопорушення, та відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню: дві нові шини марки «Doublestar DW02» 88 R14 185/70, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - вважати повернутими власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1