Справа № 204/620/24
Провадження № 1-кс/204/181/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Дніпро, клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна,-

встановив:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна. В обгрунтвання клопотання зазначено,що Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 08.02.2023 року за фактами збуту наркотичних та психотропних речовин за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.307, ч. 2 ст. 255 КК України. До слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська в межах кримінального провадження №0000024 надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку по даному кримінальному провадженню, у якому він просив надати дозвіл на проведення обшуку у автомобілі - «ToyotaLandCrusierPrado 150» номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , та яким користувався ОСОБА_6 . Дане клопотання було задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку в даному автомобілі з метою вилучення речових доказів, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, знаряддя для їх виготовлення, мобільних телефонів, чорнових записів, документів, цінностей, банківських карток, що свідчать про злочинну діяльність. Дозволу про вилучення автомобіля «ToyotaLandCrusierPrado 150» номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 слідчим суддею не надавалося. 12.12.2023 року слідчим СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська .було проведено обшук автомобіля «ToyotaLandCrusierPrado 150» номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , та яким користувався ОСОБА_6 . В ході проведення обшуку ніяких предметів злочинної діяльності з автомобіля вилучено не було, а були вилучені 4 мобільних телефона, банківську карту, 2 сім карти. Також в ході обшуку слідчим СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 було безпідставно, без дозволу слідчого судді, вилучено автомобіль «ToyotaLandCrusierPrado 150» номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , технічний паспорт на автомобіль, та ключі від нього. На скільки захиснику відомо, то слідство не зверталось до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна громадянки ОСОБА_5 , а саме: автомобіля - «ToyotaLandCrusierPrado 150» номерний знак НОМЕР_1 , технічного паспорт на цей автомобіль та ключі від нього під час обшуку, та судом не було винесено жодних процесуальних документів по цьому питанню, а тому 19.01.2024 р. представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 до слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 було направлено клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля - «ToyotaLandCrusierPrado 150» номерний знак НОМЕР_1 , технічного паспорт на цей автомобіль та ключі від нього. Станом на 22.01.2024 р. ніякої відповіді на це клопотання представнику ОСОБА_5 слідчим не надано, тому вважаю строк на оскарження бездіяльності слідчого треба рахувати з 19.01.2024 р. Таким чином, на підставі вищевикладеного, законних підстав утримувати тимчасово вилучене майно у слідства не має. З метою недопущення порушення права власності вважаю, що слід негайно повернути тимчасово вилучене майно. Враховуючи викладене, просив суд повернути тимчасово вилучене під час обшуку 12.12.2023 р. майно громадянки ОСОБА_5 , а саме: - автомобіль - «ToyotaLandCrusierPrado 150» номерний знак НОМЕР_1 , - технічного паспорт на автомобіль «ToyotaLandCrusierPrado 150» номерний знак НОМЕР_1 - ключі від автомобіля «ToyotaLandCrusierPrado 150» номерний знак НОМЕР_1 .

В судовому засіданні адвокат підтримав клопотання і просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що триває досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, вищевказаний автомобіль, вилучений під час обшуку, визнаний по даному кримінальному провадженню речовим доказом, тому, підстави для повернення вказаного майна необґрунтовані.

Дослідивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до наступного.

Згідно частин 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

В частині 5 статті 236 КПК України зазначено, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Частиною 7 ст. 236 КПК України, передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, тимчасово вилученим майном під час обшуку є речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

В статті 169 КПК України зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;4) у разі скасування арешту;5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засобичи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Як врегульовано ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Як зазначено у ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з п.1 ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Як врегульовано ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства на відповідність принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, відповідно до п. 11 листа Вищого спеціального суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №225-558/0/4-13 від 05.04.2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», в ухвалі про задоволення клопотання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен зазначити строк її (ухвали) дії, враховуючи, що: 1) для запобіжних заходів, арешту майна цей строк є пропорційним строку досудового розслідування - два місяці. Сплив строку дії ухвали про застосування заходу забезпечення кримінального провадження свідчить про припинення цього заходу забезпечення та поновлення прав і свобод особи, щодо якої він застосовувався або інтересів якої стосувався.

Усталена практика Європейського суду наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (Рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (заява № 31107/95, П.58 ЕСНК 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (Рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994 року (п.42) та Рішення у справі «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007 року (пп.49-62). Також Суд нагадав, що будь-яке втручання державного органу на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи; необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу; необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (пп. 69, 73 Рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» від 23.09.1982 року. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовується та метою, яку прагнуть досягти (п.50 Рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 08.02.2023 року за фактами збуту наркотичних та психотропних речовин за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.307, ч. 2 ст. 255 КК України. Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «ToyotaLandCruiserPrado 150» н.з. НОМЕР_1 ,VINJTEBH3FJ20K133507, що належить на праві власності ОСОБА_5 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, та речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, інших речовин, обладнання, приладдя для виготовлення психотропних речовин, наркотичних засобів, лікарських медичних препаратів, інших предметів та знарядь злочинної діяльності, мобільні телефони, сім-картки, банківські картки, чорнові записи, в яких міститься інформація щодо збуту наркотичних засобів чи психотропних речовин, інші предмети, цінності, документи, які самі по собі або в сукупності можуть підтверджувати факт вчинення кримінального правопорушення, грошові кошти, здобуті злочинним шляхом. На підставі вказаної ухвали, 12.12.2023 року слідчим було проведено обшук вказаного автомобіля «ToyotaLandCruiserPrado 150» н.з. НОМЕР_1 ,VINJTEBH3FJ20K133507, що належить на праві власності ОСОБА_5 , який був вилучений. При цьому, арешт на вказаний автомобіль не накладався.

Таким чином, суд приходить до висновку, що продовження безпідставного утримання вилученого під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження №0000024 майна, яке на праві власності належить ОСОБА_5 є порушенням ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 167-169, 309 КПК України, -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Вилучене під час проведення обшуку 12.12.2023 року тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 150», н.з. НОМЕР_1 , VINJTEBH3FJ20K133507, технічний паспорт на автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 150», н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150», н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1