Справа №639/3837/24
Провадження №1-кп/639/375/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників, адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000302 внесеному до ЄРДР 25.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

22.03.2024, приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_6 , керував технічно справним автомобілем: «Volkswagen Polo» р.н. НОМЕР_1 та рухався по вул. Полтавський Шлях зі сторони вул. Холодногірської у напрямку вул. Семіградської у м. Харкові.

Під час руху в районі буд. АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , діючи необережно, проявив неуважність, не переконався в безпеці руху при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який в цей час перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобілю, якого він об`єктивно спроможний був виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, не маючи для цього перешкод технічного характеру, не дав дорогу пішоходу, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/322-А/24 від 19.06.2024 потерпілому ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження, що відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалості розладу здоров`я, а саме: наскрізна забійно-рвана рана верхньої губи, множинні садна обличчя, закритий перелом крила правої клубкової кістки, правої лонної кістки та дна вертлюгової западини із протузією голівки стегнової кітски, закритий перелом зовнішнього виростка правої великогомілкової кістки, центральний вивих правого стегна, забійна рани правого стегна.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/16861-ІТ від 19.06.2024 у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Volkswagen Polo» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , наявні невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією та її наслідками.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні, після роз`яснення ОСОБА_6 суті обвинувачення, визнання ним своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, захисник, адвокат ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_7 також звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, підтвердивши доводи захисника, адвоката ОСОБА_5 , наведенні в обґрунтування клопотання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не заперечував, вважав його обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Вислухавши думку обвинуваченого, його захисників, потерпілого та прокурора, перевіривши наявність підстав для задоволення клопотання, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Як встановлено судом, ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше вчинив не обережний нетяжкий злочин, який не є корупційним та не скоєний у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відшкодував потерпілому завдані збитки та примирився з нею.

Таким чином, наявні підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а також закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасуванню підлягає арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.03.2024 по справі №639/1725/24.

З урахуванням висновків про застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17), та з огляду на те, що кримінальне провадження підлягає закриттю не з нереабілітуючих підстав, процесуальні витрати, пов`язанні із залученням експертів підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 124, 126 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 124, 126, 284, 285, 369- 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника, адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000302 від 25.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні судові експертизи у розмірі 7572 грн. 80 коп.

Після набрання ухвали законної сили, скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.03.2024, а саме: з транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , VINXW8ZZZ61ZJG014037, 2017 року випуску, який визнано речовим доказом та повернути його власнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1