Справа №522/8262/24
Провадження №1-кс/522/2963/24
УХВАЛА

31 травня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000187 від 16.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000187 від 16.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 Кримінального кодексу України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000187 від 16.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.05.2024 о 22 год. 40 хв., з метою ослаблення держави, закінченого замаху на підпал горючою рідиною релейної шафи на 1306 км. перегону-колійного 10 «Одеса-Пересип» Одеської філії АТ «Укрзалізниця», спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчиненого в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24.05.2024 о 23 год. 00 хв. біля будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , особою яка скоїла суспільно-небезпечне діяння та з іншими невстановленими слідством особами за попередньою змовою групою осіб закінченого замаху на вчинення терористичного акту шляхом спроби підпалу горючою рідиною автомобілю марки «Форд», держ. номер НОМЕР_1 та марки «Фіат», держ. номер НОМЕР_2 , на якому здійснюється обслуговування ТЦК та СП , а також в/ч м. Одеси, що створило небезпеку для життя і здоров`я людини, заподіяло значну майнову шкоду з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

25.05.2024 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

В ході перевірки вказаної інформації, на підставі ч.ч. 1, 2, 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з необхідністю врятування майна, яке може бути визнане речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а також у зв`язку з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області майором юстиції ОСОБА_3 , 25.05.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки «IPHОNE Xs Max», s/n НОМЕР_3 , IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 , з картою НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон марки «IPHОNE X», s/n НОМЕР_7 , IMEI НОМЕР_8 , з картою НОМЕР_9 ;

-пристрій DH-DVR5104H;

-штани-джинси синього кольору ТН з ременем та металевою застібкою, футболка чорного кольору «PAUL SMITH», куртка чорного кольору з білими вставками «ADIDAS», штани чорного кольору «ZARA», чоботи-кросівки «CLIMBER».

Вищевказані речі містять інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені предмети та речі мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вилучене майно з метою забезпечення його збереження.

Слідчий надав до суду заяву, у якій клопотання підтримав та просив судове засідання провести за його відсутності.

Захисник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання слідчого за його відсутності, проти його задоволення заперечував. Крім того, зазначив, що тимчасово вилучений мобільний телефон марки «IPHОNE Xs Max», s/n НОМЕР_3 , IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 , з картою НОМЕР_6 не є власністю підозрюваного ОСОБА_7 , а належить на праві власності його батьку ОСОБА_9 , на підтвердження чого долучив квитанцію про його придбання, у зв`язку з чим просив його повернути власнику.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000187 від 16.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 Кримінального кодексу України.

Згідно з протоколом обшуку від 25.05.2024 року було проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «IPHОNE Xs Max», s/n НОМЕР_3 , IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 , з картою НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «IPHОNE X», s/n НОМЕР_7 , IMEI НОМЕР_8 , з картою НОМЕР_9 ; пристрій DH-DVR5104H; штани-джинси синього кольору ТН з ременем та металевою застібкою, футболка чорного кольору «PAUL SMITH», куртка чорного кольору з білими вставками «ADIDAS», штани чорного кольору «ZARA», чоботи-кросівки «CLIMBER».

Постановою слідчого від 25.05.2024 року вище вказане тимчасово вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000187 від 16.05.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Поряд з цим, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України - арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, а також забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищезазначене майно.

Крім того, щодо клопотання слідчого в частині накладення арешту на тимчасово вилучений мобільний телефон марки «IPHОNE Xs Max», s/n НОМЕР_3 , IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 , з картою НОМЕР_6 , слідчий суддя зазначає наступне.

Вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Проте з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004 року).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Слідчим в клопотанні не обґрунтовано належним чином накладення арешту на мобільний телефон марки «IPHОNE Xs Max», s/n НОМЕР_3 , IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 , з картою НОМЕР_6 , який належить на праві власності ОСОБА_9 .

За таких обставин, вимоги клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно в цій частині, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, оскільки слідчий в своєму клопотанні недостатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна.

Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000187 від 16.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 Кримінального кодексу України, задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучені речі у кримінальному провадженні №0000187 від 16.05.2024 року під час проведення 25.05.2024 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

-мобільний телефон марки «IPHОNE X», s/n НОМЕР_7 , IMEI НОМЕР_8 , з картою НОМЕР_9 ;

-пристрій DH-DVR5104H;

-штани-джинси синього кольору ТН з ременем та металевою застібкою, футболка чорного кольору «PAUL SMITH», куртка чорного кольору з білими вставками «ADIDAS», штани чорного кольору «ZARA», чоботи-кросівки «CLIMBER».

В частині накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000187 від 16.05.2024 року під час проведення 25.05.2024 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

-мобільний телефон марки «IPHОNE Xs Max», s/n НОМЕР_3 , IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 , з картою НОМЕР_6 , - відмовити з підстав, вказаних у мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути його власнику ОСОБА_9 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 або інших слідчих з групи у кримінальному провадженні№0000187 від 16.05.2024 року.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1