Справа № 574/124/24
Провадження № 1-кп/574/59/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000070 від 26.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ромської національності, громадянина України, уродженця м. Макіївки Центрально-Міського району Донецької області, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

14.12.2023 постановою Буринського районного суду Сумської області у справі №574/1169/23, яка набрала законної сили 25.12.2023, ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Буринським районним судом Сумської області вказана постанова була надіслана ОСОБА_3 15.12.2023 поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення за вихідним номером 574/1169/23/4636/2023 та згідно повідомлення про вручення отримана ОСОБА_3 19.12.2023.

Також 26.12.2023 постановою Буринського районного суду Сумської області у справі №574/1298/23, яка набрала законної сили 05.01.2024, ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. З вказаною постановою суду ОСОБА_3 був ознайомлений ще 26.12.2023, оскільки безпосередньо приймав участь у судовому засіданні з розгляду справи про вказане адміністративне правопорушення та Буринським районним судом Сумської області вказана постанова була надіслана ОСОБА_3 27.12.2023 поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення за вихідним номером 574/1298/23/4821/2023 та згідно повідомлення про вручення отримана ОСОБА_3 03.01.2024.

Однак, незважаючи на зазначені постанови Буринського районного суду Сумської області від 14.12.2023 та від 26.12.2023, ОСОБА_3 , маючи реальну можливість їх виконати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, шляхом не здійснювати керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст.68, ч.1 ст.1291 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, систематично ухилявся від виконання постанов суду, що набрали законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Так, 24.01.2024 року о 22 год. 15 хв. на вулиці Соборна в м. Білопілля Сумської області, ОСОБА_3 , фактично не маючи та ніколи не отримуючи посвідчення водія, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області та відносно останнього складено протокол про скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 24.01.2024 за ч.5 ст.126 КУпАП.

Окрім цього, 25.01.2024 року о 17 год. 30 хв. на вулиці Незалежності м. Буринь Конотопського району Сумської області, ОСОБА_3 , фактично не маючи та ніколи не отримуючи посвідчення водія, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області.

Також, 07.02.2024 року о 17 год. 18 хв. на автодорозі Р-44 «Суми- Путивль-Глухів» в районі АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , фактично не маючи та ніколи не отримуючи посвідчення водія, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_3 , був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області та відносно останнього складено протокол про скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 07.02.2024 за ч.5 ст.126 КУпАП.

До початку судового розгляду до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 28.05.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

За умовами вказаної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Також, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.382 КК України та узгодили призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Обвинувачений та його захисник також просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості. При цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених обвинувальному акті та угоді, розкаявся у скоєному та підтвердив, що він цілком розуміє свої права і обов`язки, зміст угоди, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки невиконання угоди, а також погодився на призначення йому узгодженого сторонами угоди покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, так як він умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, слід врахувати щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Також, суд переконався, що укладення прокурором та обвинуваченим угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи вищевикладене, оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався та клопотання про його застосування до суду не надходило.

Витрат на залучення експертів немає, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.05.2024 року між прокурором Буринського відділу Конотопської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду або через Буринський районний суд Сумської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же самий строк з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1