Справа №751/3460/24
Провадження №1-кс/751/923/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові подання начальника Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» про конфіскацію вилучених заборонених предметів виявлених в посилці на ім`я засудженого ОСОБА_3

за участі:

представник установи ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

І. Суть подання

16.04.2024 р. начальник Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» з підстав, передбачених ст.102 КВК України, звернувся до суду з поданням про конфіскацію мобільного телефону марки «Samsung» чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 з батареєю живлення.

ІІ. Позиція сторін

Представник ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» в судовому засіданні подання підтримав, а невідповідність назви виявленого в посилці мобільного телефону та мобільного телефону, який згідно прохальної частини подання ініціюється конфіскувати, пояснив механічною опискою.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить подання задовольнити, а його розгляд провести в порядку письмового провадження.

ІІІ. Процедура та оцінка слідчого судді

Частина 6 ст.41 Конституції України передбачає, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.7 ст.102 КВК України виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол.

За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII КПК України "Виконання судових рішень".

Згідно з диспозицією вказаної статті, обов`язковою умовою конфіскації є зберігання таких речей засудженим та їх вилучення саме у засудженого (обвинуваченого).

Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України).

Однак, як вбачається з матеріалів подання, мобільний телефон у володінні та користуванні засудженого ОСОБА_3 не перебував та був вилучений під час перегляду посилки, яка надійшла на його ім`я від третьої особи.

Отже, вищевказаний мобільний телефон, який був виявлений та вилучений у посилці «Нова пошта», хоча і адресований засудженому, однак безпосередньо в його користуванні ще не перебував, та безпосередньо в нього не вилучався. Встановлені в судовому засіданні обставини виключають можливість застосування конфіскації виявленого в посилці мобільного телефону з підстав, передбачених ч.7 ст.102 КВК України.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що чинним законодавством передбачена відповідальність згідно з КУпАП за передачу або спробу передачі особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань, заборонених для передачі предметів, а спеціальними нормативними документами детально врегульовано порядок дій працівників установ при виявленні таких спроб (ст.188 КУпАП).

Крім того, порядок дій осіб установи виконання покарань при надходженні на адресу ув`язненого заборонених предметів встановлений Інструкцією з оформлення посадовими особами установ виконання покарань та слідчих ізоляторів матеріалів про адміністративне правопорушення, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 08.09.2015 № 1674/5.

Згідно п.22 вказаної Інструкції у разі невстановлення особи, яка вчинила правопорушення, матеріали надсилаються до суду для вирішення питання про вилучені заборонені предмети відповідно до вимог КВК України.

В конкретному випадку з матеріалів подання, зокрема, експрес-накладної, вбачається, що посилка, в якій при огляді виявлено та вилучено мобільний телефон, було відправлено ОСОБА_5 /а.с.6,5/.

Тобто, підстав для формування висновку про неможливість встановлення особи від імені якої було направлено посилку, незважаючи попередньо отриману інформацію від оперативного працівника міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, є вочевидь передчасним.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що уповноважена посадова особа не застосувала належну правову процедуру конфіскації мобільного телефону, який було надіслано у посилці, у її відправника ОСОБА_5 як санкцію за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188 КУпАП.

В протилежному випадку, а саме застосування слідчим суддею конфіскації, буде допущено порушення прав особи, яка є власником забороненого предмету, оскільки вирішення питання про конфіскацію належного особі майна без інформування її про це та без дотримання законної процедури є неприпустимим.

Більше того, не вирішення питання про притягнення особи до відповідальності за спробу передати заборонений предмет засудженому, який утримується в СІЗО, сприятиме уникнення від відповідальності та формуватиме відчуття безкарності в суспільстві за протиправні дії.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що в поданні начальник ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ініціює конфіскацію мобільного телефону марки «Samsung» чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 з батареєю живлення, однак зі змісту висновку службового розслідування та інших письмових доказів в посилці на ім`я засудженого ОСОБА_3 було виявлено мобільний телефон марки «САТ» з батареєю живлення.

Тобто, вбачається очевидна невідповідність виявленого в посилці мобільного телефону та мобільного телефону, який згідно прохальної частини подання, ініціюється конфіскувати в дохід держави, що є додатковою підставою для відмови в задоволенні подання.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу посадових осіб Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», що до повноважень слідчого судді належить судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

Відтак, забезпечуючи справедливу судову процедуру, як один із міжнародних правових стандартів забезпечення основоположних прав людини, важливим в даному аспекті є, зокрема, прийом та розгляд клопотань органів досудового розслідування, а також клопотань установи виконання покарання та інших учасників кримінального провадження, які є належно обґрунтованими та не містять формальних посилань на правові норми.

Проте, систематичність звернень посадових осіб Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», дає слідчому судді підстави для висновку, що направлені суду клопотання про конфіскацію заборонених у використанні речей свідчать про їх неналежну обґрунтованість та формальний підхід до виконання службових обов`язків посадовими особами установи попереднього ув`язнення.

Досить поширеною при зверненні ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» з клопотанням є динаміка щодо помилкового тлумачення приписів ч.7 ст.102 КВК України, та, зокрема, невжиття посадовими особами установи попереднього ув`язнення, вичерпних заходів щодо встановлення та виявлення необхідних відомостей при розгляді вказаних клопотань, а також низька якість оформлення матеріалів подання, що вимагає необхідність проінформувати Департамент з питань виконання кримінальних покарань про вжиття відповідних заходів реагування та забезпечення направлення на розгляд слідчому судді подання та матеріалів, якими вагомо обґрунтована необхідність застосування слідчим суддею належної правової процедури, що обумовлює застосування конфіскації.

Керуючись ст.102 КВК України, ст.539 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» про конфіскацію вилучених заборонених предметів виявлених в посилці на ім`я засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали надіслати до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань для вжиття відповідних заходів реагування.

Про вжиті заходи повідомити суд у встановлений законом місячний строк.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1