Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3946/22
Провадження № 1-кп/490/286/2024
У Х В А Л А

06 березня 2024 року суддя Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000620 про обвинувачення

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - пунктом 1 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

06 березня 2024 року прокурор подала клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 .

Встановлені обставин із посиланням на докази

І……На розгляд суду надійшов складений 22 вересня 2022 року старшим слідчим- криміналістом в особливо важливих справах Слідчого Управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 та у той же день затверджений прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 обвинувальний акт, у якому викладена версія обвинувачення щодо вчинення злочину ОСОБА_3 .

Зміст цього обвинувального акту може бути усвідомленим таким чином.

1.Як зазначив автор обвинувального акту:

ОСОБА_3 у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав у невстановленої особи (осіб)ручну осколкову гранату РГД-5, запал ручної гранати УЗРГМ-2 та патрони у загальній кількості 158 шт.

Вказані предмети ОСОБА_3 переніс до домоволодіння АДРЕСА_1 , в якій проживав та незаконно зберігав їх за вказаною адресою до 15.05.2022.

15.05.2022 о 02.15 ОСОБА_3 затримано поліцією, відповідно до вимог ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України, за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

15.05.2022 під час проведення огляду місця події в рамках вказаного кримінального правопорушення, у ОСОБА_3 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено залишки, які утворились в результаті вибуху, вибухового пристрою - ручної осколкової гранати РГД-5 під час вчинення замаху на вбивство ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; запал до ручної гранати УЗРГМ-2 та патрони у загальній кількості 158 шт.

Встановлено, що предмети вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , є залишками, які утворились у результаті вибуху, вибухового пристрою промислового виготовлення військового призначення - ручної осколкової гранати РГД-5, яка належить до категорії "Бойові припаси" основного призначення. На поверхні наданих на дослідження предметах, а саме залишках ручної осколкової гранати РГД-5, виявлені сліди вибухової речовини - тротилу.

Встановлено, що предмет наданий на дослідження, який вилучений під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , є засобом підриву (детонування) - уніфікованим запалом ручних гранат модернізованимУЗРГМ-2 промислового виготовлення. Наданий на дослідження уніфікований запал ручних гранат модернізований УЗРГМ-2 придатний до (вибуху)ініціювання вибуху, споряджений комбінованою вибуховою речовиною (ініціюючою та бризантною): ТНРС + азид свинцю, масою 0,1+0,2 грами відповідно та тетрил масою 1,02 грама.

Встановлено, що 158 предметів наданих на експертизу, які вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , є боєприпасами - 7,62 мм, військовими патронами із кулею зі сталевим осердям (7,62 х 39 мм.). Виготовлені промисловим способом. На денцях гільз 158 (ста п`ятдесяти вісім) патронів, що надані на експертизу, наявні маркувальні позначення у вигляді написів "270 72" де 270 - код патронного заводу (луганський верстатобудівний завод), а "72" - останні дві цифри року виготовлення (1972), придатні до стрільби та можуть бути використані для стрільби із переробленої або виготовленої саморобним способом.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України - як придбання, носіння, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

2. Автор обвинувального акту також вказує про вчинення ОСОБА_3 ще одного злочину за таких обставин

14.05.2022 приблизно о 14:00 [він] зустрів поблизу магазину " ОСОБА_8 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше знайомого йому ОСОБА_6 та запросив останнього до себе додому, для вживання алкогольних напоїв. На що ОСОБА_6 надав свою згоду та вони разом направились за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , де почали спільно вживати алкогольні напої.

Цього ж дня, приблизно о 21:00, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання разом з ОСОБА_6 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 та запросив до себе до дому, щоб спільно з ним вживати спиртні напої. На що, ОСОБА_7 погодився, та о 21:20 прибув за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

З 14.05.2022 21:21 по 15.05.2022 00:17 ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом вживали алкогольні напої, сидячі на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у літній бесідці.

Під час спільного вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник спір із ОСОБА_7 стосовно того, що той колись у нього брав у борг гроші та не повернув. Присутній при цьому ОСОБА_6 намагався заспокоїти ОСОБА_3 , але останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи спільно вживати алкогольні напої, все одне сперечався із ним із ОСОБА_7 та на зауваження не реагував, після чого, ОСОБА_6 приблизно о 00.10 год. 15.05.2022 повідомив, що він має намір йти додому.

У вказаний момент у ОСОБА_3 який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел на їх умисне вбивство, тобто умисне заподіяння смерті двом особам.

Знаряддям вчинення кримінального правопорушення та заподіяння смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . ОСОБА_3 вирішив обрати ручну осколкову гранату РГД-5, яку незаконно зберігав за місцем свого мешкання та яку рахував такою, що має відповідні уражаючі властивості внаслідок вибуху якої настане смерть ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_3 сказав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не йти та залишитись у бесідці і що він зараз повернеться, а сам, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення умисного вбивства двох осіб, направився до будинку, звідки взяв ручну осколкову гранату РГД-5, яку він, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав за місцем мешкання, яка відноситься до боєприпасів військового призначення і призначена для знищення живої сили противника, після чого, повернувся до бесідки у дворі де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Далі о 00:17 15.05.2022, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом застосування ручної осколкової гранати РГД-5, розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті двох осіб та бажаючи їх настання, демонстративно для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показав ручну осколкову гранату РГД-5, вийняв з неї запобіжне кільце, привівши її у бойову готовність, та відразу після цього умисно поклав на стіл ближче до ОСОБА_6 , який побачивши це, зорієнтувався та відкинув гранату в сторону, після чого відбувся вибух.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , внаслідок вибуху ручної осколкової гранати РГД-5 ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці злочину.

ОСОБА_6 було надано невідкладну медичну допомогу, що врятувало життя останньому та він залишився живим.

Таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення умисного вбивства двох осіб, ОСОБА_3 виконав усі дії, які він вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто настання смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 не помер.

Смерть ОСОБА_7 настала в результаті множинних уламкових поранень тулуба та кінцівок, у вигляді множинних ран по переднім поверхням тулуба та нижніх кінцівок, пошкоджень міжреберних м`язів справа, верхньої долі правої легені, навколосерцевої сорочки, правого вушка серця, дуги аорти, ушкодження нижнього краю верхньої долі лівої легені, уламкових переломів обох великогомілкових кісток, що супроводжувалося зовнішньою та внутрішньою кровотечею.

У ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки у верхній третині, численних непроникаючих поранень м`яких тканин передньої черевної стінки, грудної клітини, верхніх кінцівок, лівої гомілки та лівої стопи. По ступеню тяжкості відкритий уламковий перелом правої великогомілкової кістки у верхній третині відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані:

-за частиною 2 статті 15 - пунктом 1 частини 2 статті 115 статті 263 Кримінального Кодексу України - як закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, яке не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі;

-за частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України - як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті.

ІІ……В межах цього кримінального провадження 15 травня 2022 року ОСОБА_3 був затриманим за підозрою у вчиненні вбивства за обставин, що наразі викладені в обвинувальному акті.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_9 від? ? 17 травня 2022 року відносно ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Подальшими ухвалами слідчого судді цього ж суду ОСОБА_10 строк тримання ОСОБА_3 під вартою продовжувався неодноразово, востаннє ухвалою від 26 серпня 2022 року до 23 жовтня 2022 року включно.

Подальшими ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва строк тримання ОСОБА_3 під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - ухвалою від 09 листопада 2024 року - до 08 січня 2024 року включно; в порядку частини 6 статті 615 Кримінального Процесуального Кодексу України строк дії цієї ухвали був продовженим до 08 березня 2024 року включно.

Обираючи такий запобіжний захід та продовжуючи строк його застосування, слідчі судді та суд виходили з наявності ризиків того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може вдатись до дій щодо переховування від слідства та суду, а також незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження.

ІІІ……Для розгляду цього клопотання визначена колегія суддів у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

ІV……Прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою.

Розгляд цього клопотання був призначений судом на 07 березня 2024 року на 10 годину 30 хвилин.

Проте, суддя ОСОБА_12 з 01 лютого 2024 року до 15 березня 2024 року перебуває у відпустці, її відкликання з відпустки після 04 березня 2024 року (зокрема - 07 березня 2024 року) не видається за можливе.

V……Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан

Положення закону.

Що регулюють порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу під час судового розгляду.

1. Відповідно до статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

/частина 1/

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

/частина 2/

2. Відповідно до статті 193 глави 18 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється [слідчим суддею або судом] за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

3. Відповідно до статті 3 Кримінального Процесуального Кодексу України

слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду;

/пункт 18/

суд першої інстанції - місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом;;

/пункт 22/

Що регулюють порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. Відповідно до частини 1 статті 197 Кримінального Процесуального Кодексу України

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

2. Відповідно до частини 6 статті 615 Кримінального Процесуального Кодексу України

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Інші норми діючого законодавства.

1. Відповідно до статті 321 Кримінального Процесуального Кодексу України

Головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

/частина 1/

Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

/частина 2/

2. Відповідно до частини 9 статті 6 Кримінального Процесуального Кодексу України

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

3. Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року:

слід брати "до уваги Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27 вересня 2006 року № Rec (2006) 13 державам-членам щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, умов. в яких воно має відбуватись, та про заходи забезпечення гарантій проти зловживань, якими визначено детальні стандарти щодо права на оскарження: "18. Будь-яка особа, що її утримують під вартою, як і будь-хто, щодо кого ухвалюється рішення стосовно продовження такого утримання або стосовно альтернативних заходів, повинна мати право оскаржити таке рішення та по ухваленні цього рішення повинна бути поінформованою про наявність такого права. 19. [1] Утримувана під вартою особа повинна мати самостійне право невідкладно звернутись до суду в питанні правомірності утримування її під арештом. [2] Це право може бути забезпечено у спосіб періодичного перегляду питання про утримання під вартою, що дозволяє порушити будь-яку проблему, пов`язану з таким зверненням".

Європейська Комісія "За демократію через право" ( ОСОБА_13 ) в ухваленому на 118-му пленарному засіданні Резюме amicus curiae від 18 березня 2019 року № 939/2018 (CDL-AD(2019)001) (далі - Резюме) зазначила, що "національний (конституційний) законодавець може передбачити можливість апеляційного оскарження тимчасових заходів, як наприклад, тримання під вартою за рішенням суду першої інстанції та надати апеляційному органові повноваження вирішити це питання" (§ 49).

Розглядаючи питання, чи таке апеляційне оскарження має вирішуватись невідкладно або ж з підстав процесуальної ефективності в його розгляді може бути затримка поки не буде вирішено справу по суті, ОСОБА_13 . спираючись на панівну практику європейських держав, вважає бажаним, щоб окреме апеляційне оскарження було вирішене негайно з огляду на таке: "на відміну від розгляду клопотань щодо звільнення. поданих пізніше. розгляд апеляційної скарги іншим суддею - що не брав участі в ухваленні рішення про тримання під вартою й через це позбавлений упередженості на користь такого рішення - надає можливість виправити помилки, які могли бути допущено при ухваленні рішення про тримання під вартою підозрюваного або про подовження такого тримання"; "у питаннях такої ваги, як позбавлення волі, кращим є додатковий завчасний контроль, аніж контроль ex-poste, можливість якого наставатиме тоді, коли звільнення вже неможливим, а його наслідком може бути лише відшкодування (§ 50 Резюме).

…

Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії досудового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за якими помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

…

Наведене узгоджується з частиною четвертою статті 5 Конвенції щодо права кожного. кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним. Крім того, можливість апеляційного оскарження та перегляду апеляційним судом рішення про тримання під вартою, ухваленого судом першої інстанції, має на меті, насамперед. уникнення свавільного позбавлення свободи.

Мотиви постановлення ухвали.

Щодо можливості вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в порядку, що передбачений кримінальним процесуальним законодавством.

1. Наведені приписи діючого законодавства доводять, що питання про доцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою має вирішуватись у судовому засіданні.

При цьому судове засідання може бути проведене лише судом у передбаченому законом складі; проведення судового засідання іншими особами діючим законодавством не передбачене.

2. З огляду на таке, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, зауважую таке.

2.1. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглядається колегією суддів.

2.2. Через відпустку судді ОСОБА_12 до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого колегія суддів не може зібратись для проведення судового засідання.

Отже, наразі проведення судового засідання не є можливим, що, в свою чергу, унеможливлює розгляд питання про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою в порядку, що передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством.

Щодо подальшого застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

1. Як зазначалось вище, наразі на території України запроваджений воєнний стан.

2. Відповідно до процитованих вище приписів частини 6 статті 615 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких умов та у разі неможливості вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у порядку, передбаченому цим Кодексом, строк тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але - не більше, ніж на два місяці.

3. Принагідно слід зазначити те, що вказана норма не містить приписів про можливість її застосування лише одноразово.

4. До того ж слід зазначити, що питання щодо звільнення ОСОБА_3 з-під варти ані - обвинувачений, ані - його захисник - наразі не порушують.

Отже, строк тримання ОСОБА_3 під вартою слід вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але - не більше, ніж до 06 травня 2024 року.

Щодо порядку інформування про строк тримання під вартою.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство не містить посилань про порядок інформування сторін кримінального провадження та установи попереднього утримання про наявність обставин, передбачених у частини 6 статті 615 Кримінального Процесуального Кодексу України.

За такого суд, керуючись приписами частини 6 статті 9 цього Кодексу, виходжу з загальних засад кримінального провадження.

Виходячи з цих засад, зауважую таке.

1. Зі змісту статті 321 Кримінального Процесуального Кодексу України випливає, що обов`язок щодо такого інформування покладається на головуючого у справі.

2. Стосовно ж способу виконання такого обов`язку зауважую про таке.

2.1. Не викликає жодних сумнівів те, що відповідне інформування має відбуватись у письмовій формі.

2.2. Далі, наведені вище дороговкази, що містяться у рішенні Конституційного Суду України, вказують про те, що спосіб інформування має бути таким, що надає обвинуваченому та його захиснику оскаржити тримання ОСОБА_3 під вартою.

Отже, відповідне інформування має відбуватись шляхом постановлення ухвали.

Принагідно слід зазначити, що саме такий спосіб інформування здатен, за наявності до того підстав, запобігти невідворотним наслідкам у вигляді безпідставного обмеження конституційних прав і свобод ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 321, 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повідомити Державну Установу "Миколаївський слідчий ізолятор" про те, що строк тримання під вартою ОСОБА_2 слід вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж до 06 травня 2024 року.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом 05 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_14 =