КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/2869/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, с. Абан, Абанського району, Красноярського краю, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року задоволено клопотання слідчого СГ ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0001472 від 28.12.2022 та обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши запобіжний захід - домашній арешт або визначити розмір застави, враховуючи матеріальне становище підозрюваної особи.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала в частині запобіжного заходу є незаконною та постановлена з порушенням норм процесуального права, через неврахування судом відсутності жодних прямих доказів причетності підозрюваної особи до інкримінованого кримінального правопорушення.

Апелянт звертає увагу на те, що сторона обвинувачення не має належних та допустимих доказів, які безспірно вказували б на ОСОБА_7 , як особу, що причетна до інкримінованого правопорушення.

Матеріалами кримінального провадження жодним чином не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам. Обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобового, повністю може нівілювати навіть віртуальне існування ризиків.

Підозрювана особа не обізнана щодо кримінального правопорушення та їй не вручено підозру. За цей період кримінального провадження підозрювана особа не намагалась знищувати, сховати або спотворити будь-які речі чи документів; незаконно впливати на свідків; чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином.

Під час досудового розслідування вплив на свідків є виключеними через те, що підозрюваний проживає на окупованій території. Встановлення заборон спілкування у повній мірі виключить можливі негативні наслідки для слідства.

Також апелянт зазначає, що не визначаючи розмір застави суд порушує право особи на наявність альтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що незважаючи на військовий стан не є обов`язком, а лише правом суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001472 від 28.12.2022, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду директора Генічеського ліцею №4 Генічеської міської ради, розташованого за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Лазурна, 5, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, після повної окупації військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації території м. Генічеськ Херсонської області, тобто після 24 лютого 2022 року, перебуваючи на території зазначеного міста, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними мотивами, добровільно погодився на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема на їх пропозицію продовжити займати посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та з організацією освітнього процесу, а саме директора Генічеського ліцею №4 Генічеської МР.

В подальшому, не пізніше 27.07.2022, вказаний ліцей перейменований в «державну бюджетну освітню установу Херсонської області «Генічеська школа № 4 Генічеського муніципального округу» - «государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та на виконання наказу Департаменту освіти і науки Херсонської області «Про прийняття державних бюджетних освітніх установ до нового 2022-2023 навчального року» від 22.08.2022 № 212 прийнята до державної системи освіти країни агресора - Російської Федерації.

Згодом, не пізніше 22.12.2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена), ОСОБА_7 окупаційною владою Російської Федерації був перепризначений на посаду директора ГБОУ Херсонской области «Геническая школа №4 Генического МО» та отримав повноваження з виконання організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій щодо діяльності цього закладу.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Крім того, ОСОБА_7 будучи призначений окупаційною владою Російської Федерації на посаду директора д Генічеського ліцею №4 Генічеської МР, маючи досвід викладацької діяльності, пов`язаної з організацією освітнього процесу використовуючи отримані повноваження, організував діяльність очолюваного ним закладу та забезпечив освітній процес російською мовою за освітніми стандартами та навчальними планами Російської Федерації, із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України та здійснював контроль за виконанням освітніх програм. З цією метою ОСОБА_7 здійснив підбір працівників закладу, які погодились впроваджувати стандарти освіти держави-агресора та призначив їх на посади.

Так, ОСОБА_7 , співпрацюючи з окупаційною владою, запровадив у Генічеському ліцеї №4 Генічеської МР освітній процес, який повністю протирічить меті як початкової так і базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення Російської Федерації, її історичної ролі та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України.

Крім того, з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 24.02.2022, прийняв участь у постановочному відео для пропагандистських засобів масової інформації окупаційної влади, на якому спільно із окупаційною владою міста Херсона відкриває мурал з зображенням представника пропагандиського руху - ОСОБА_10 на стіні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями здійснив пропаганду у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

05.02.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

23.02.2024 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук.

23.02.2024 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

На виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_7 не являється, про причини неявки не повідомляє.

Слідчими (розшуковими) діями встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001472 до 05.04.2024 року.

05.03.2024 слідчий СГ ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0001472 від 28.12.2022.

На обґрунтування вимог клопотання слідчий вказав, що підозра повідомлена ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 111-1 КК України обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме: показаннями свідка ОСОБА_11 , зафіксованими в протоколі допиту від 04.10.2023, згідно яких ОСОБА_7 добровільно перейшов на бік ворога та співпрацює з окупаційною владою Російської Федерації; даними зафіксованими в протоколі огляду від 23.10.2023, згідно яких ОСОБА_7 добровільно погодився на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з організацією освітнього процесу, а саме директора Генічеського ліцею № 4; впізнанням особи за фотознімками від 04.10.2023, за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого останній впізнає ОСОБА_7 , як особу, яка добровільно погодилася на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з організацією освітнього процесу, а саме директора Генічеського ліцею № 4; висновком судової портретної експертизи № СЕ-19/111-23/58918-ФП, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначив, що вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

14.03.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи перевірялись судом першої інстанції при розгляді клопотання. При цьому, була вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Зокрема, відповідно до частини шостої статті 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, та за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 . слідчий суддя встановив обставини того, що з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, інкримінованому йому стороною обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя вказав, що в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що зокрема ОСОБА_7 , буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Викладені в клопотанні фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 злочину, додані до клопотання матеріали, зокрема текст повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України, на даному етапі досудового розслідування, на думку колегії суддів, свідчать про обґрунтованість вказаних вище висновків слідчого судді.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_12 від 23 лютого 2024 року ОСОБА_7 оголошено у розшук (а.с. 72-73).

А також, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_12 від 23 лютого 2024 року ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук (а.с. 74-75).

За наведених обставин, органом досудового розслідування та слідчим суддею в повній мірі дотримано вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрювана особа не обізнана щодо кримінального правопорушення та їй не вручено підозру, не заслуговують на увагу, оскільки надані матеріали містять достатньо доказів щодо дотримання органом досудового розслідування вимог ст.ст. 111, 135, 136, 276-279 КПК України та належного повідомлення ОСОБА_7 про підозру.

Посилання апелянта щодо того, що сторона обвинувачення не має належних та допустимих доказів, які безспірно вказували б на ОСОБА_7 , як особу, що причетна до інкримінованого правопорушення, спростовуються матеріалами провадження.

Щодо тверджень апелянта, що не визначаючи розмір застави суд порушує право особи на наявність альтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що незважаючи на військовий стан не є обов`язком, а лише правом суду, колегія суддів зауважує на наступному.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Відповідно до положень вищевказаної ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності, після затримання такої особи та не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю такої особи розглядає питання про застосування стосовно неї обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

А тому, враховуючи вище викладене, а також постанову від 23 лютого 2024 року, якою ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, колегія суддів не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи вказане клопотання слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, запобіжний захід обрав правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Відтак, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4