Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/392/24
В И Р О К

Іменем України

16 квітня 2024 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого розгляду в залі суду з повною технічною фіксацією обвинувальний акт який надійшов разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000082 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.03.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, малолітніх дітей на утриманні не має, не одруженого, не військовозобов`язаного, який не є депутатом та особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26.05.2000 Броварським районним судом Київської області за ст. ст. 145 ч. 2, ст. 206, ч. 2 ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 18.12.2001 року умовно-достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 1 місяць 2 дні; 29.12.2003 Броварським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки, 29.04.2005 постановою Броварського районного суду Київської області іспитовий строк скасовано та засуджено до 4 років позбавлення волі, звільнений 13.02.2008 року постановою Білоцерківського районного суду Київської області умовно-достроково з не відбутим строком покаранням 1 рік 3 місяці 10 днів; 29.12.2009 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 13.06.2012 року постановою Білоцерківського районного суду Київської області умовно-достроково з не відбутим строком покаранням 1 рік 2 місяці 9 днів; 19.10.2015 Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 07.06.2017 року постановою Ірпінського районного суду Київської області умовно-достроково з не відбутим строком покаранням 11 місяців 12 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

Восени 2019 року (точної дати та часу слідством не встановлено) ОСОБА_4 перебуваючи в смт. Богданівка, Броварського району Київської області знайшов дикоростучі рослини коноплі, та достовірно знаючи, що вони являються нарковмісними, вирішив з них зірвати листя та виготовити наркотичний засіб «канабіс» для подальшого його вживання шляхом куріння.

Після цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зірвав дані рослини коноплі та висушивши і подрібнивши їх руками, зберігав в внутрішній кишені куртки. Таким чином ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичний засіб.

Після чого, 20.03.2020 о 12 год. 23 хв. В приміщенні магазину «МаркетОпт» за адресою: АДРЕСА_3 в ході проведення огляду речей, ОСОБА_4 добровільно видав речовину рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яка відповідно до висновку судово-хімічної експертизи №670 від 25.03.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою у перерахунку на суху речовину 8,319 г.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

16.04.2024 року між прокурором прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю та згодою захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у вказаному кримінальному провадженні, яку оголошено в підготовчому судовому засіданні 16.04.2024 року.

В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 309 КК України, яка ніким не оспорюються. Також зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно з угодою ОСОБА_4 зобов`язується повністю та беззастережно визнати в свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, в обсязі викладеному в підозрі та обвинувальному акті.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Також в угоді зазначено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.ст.473,474 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Крім того просив вирішити питання щодо речових доказів, які знищити, а також процесуальних витрат, які стягнути з обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, щиро розкаявся. Підтвердив, що вказаний злочин вчинив за умов та обставин викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Зобов`язався виконати визначені угодою зобов`язання, а також виконати покарання у виді пробаційного нагляду. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити. Крім того, зазначив, що укладення угоди є цілком добровільним рішенням, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував проти укладення угоди та її затвердження судом, оскільки остання відповідає вимогами законодавства, та укладена за його участі в інтересах обвинуваченого, без будь-якого примусу, про що зазначив в судовому засіданні.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, потерпілий в даному кримінальному провадженні відсутній, цивільний позов не заявлений, отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому, судом відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, щиро кається, зобов`язується виконати викладені в угоді зобов`язання, а також цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, при перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, які в цілому вже і виконав на момент розгляду даної угоди, оскільки беззастережно визнав свою вину в судовому засіданні та щиро розкаявся.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 16.04.2024 року між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю та згодою захисника ОСОБА_5 .

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, а тому є обґрунтованим. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості вид та міра покарання, відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначено покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості укладену 16.04.2024 року між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю та згодою захисника ОСОБА_5 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік із покладенням на нього обов`язків згідно ст.59-1 КК України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368-371, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 469, 472, 474, 475 КПК України, ч. 1 ст. 309 КК України, суд, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості укладену 16.02.2024 року між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю та згодою захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000082 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.03.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, із застосуванням, відповідно до ст.59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, передбачена кримінальна відповідальність за ч.3 ст.389 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп.

Речові докази: канабіс масою 8,319 г., який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області. по вул. Магістральній, 16, м. Гребінка, Полтавської області - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_6