ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/6818/24
провадження № 1-кс/753/1191/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Сарненського району Рівненської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

ВСТАНОВИВ:

05.04.2024 старший слідчий слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в жорстокому поводженні з тваринами, що відноситься до хребетних, в умисному порушенні транспортування, що призвело до тілесних ушкоджень та загибелі тварин, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, підтверджується: рапортом про вчинення кримінального правопорушення; протоколами огляду місця подій; довідкою №6 від 04.04.2024 про причину смерті тварини; протоколом огляду інтернет сторінки; протоколом допиту неповнолітнього свідка; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду зважаючи на суворість покарання в разі засудження ОСОБА_5 . Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 раніше вже здійснював неналежне перевезення тварин, а відтак може вчинити нові аналогічні умисні злочини.

Захисник підозрюваного заперечував проти заявленого клопотання та зазначив, що підозрюваний не заперечує обставин щодо перевезення тварин, однак, наміру на жорстоке поводження з ними не було. Так, підозрюваний дійсно перевозив тварин в безпечне місце задля їхнього спасіння з населеного пункту Сумської області, де на даний час проходять постійні обстріли з боку Російської Федерації. При цьому, підозрюваний був лише водієм, а власник тварин їхав разом з ним, однак в іншому автомобілі. Окрім того, захисник зазначив, що причини та точний час загибелі тварини ще не встановлено, при цьому, підозрюваний при огляді транспортного засобу здійснював відеофіксацію на якій зафіксовано, що при відкритті автомобіля, тварина, а саме ОСОБА_7 , був ще живий. Також захисник звернув увагу суду на те, що підозрюваний попереджав інспекторів патрульної служби, що відкривати кузов автомобіля без особи, яка є обізнаною та кваліфікованою в сфері поводження з дикими тваринами, не можна, оскільки тварини можуть налякатися та взбунтуватися, проте, інспектори дане попередження проігнорували та відкрили кузов автомобіля, після чого, тварини дійсно взбунтувались та почали вибігати з нього, внаслідок чого, один з ОСОБА_7 був затоптаний іншими оленями. Таким чином, захисник підозрюваного заперечував проти даного клопотання, оскільки ризики наведені у клопотанні є недоведеними та не відповідають фактичним обставинам справи. Також захисник зауважив, що на утриманні підозрюваного знаходяться мати з інвалідністю та батько пенсіонер.

Підозрюваний підтримав свого захисника та доповнив, що він здійснював перевезення тварин не як їх власник, а як водій, з Сумської області у Рівненську область. При цьому, під час зупинки транспортного засобу усі тварини були живими.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження №0001697, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на початку квітня місяця 2024 року, більш точнішої дати та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи в с. Лантратівка Охтирського району Сумської області, маючи спільний намір, спрямований на жорстоке поводження з тваринами, усвідомлюючи характер своїх дій, діючи умисно та бажаючи завдання істотного болю тваринам, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, в порушення Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», помістили 9 (дев`ять) парнокопитних плямистих оленів до автомобіля марки «Renault master», державний номерний знак НОМЕР_1 , який не відповідає спеціальним нормам щодо їх перевезення згідно постанови Кабінету Міністрів України № 14023 від 16.11.2011 «Про затвердження правил транспортування тварин».

В подальшому, 03.04.2024 приблизно о 21:50 год., під час несення служби у складі екіпажу «Рубін 201» по обслуговуванню території Дарницького району міста Києва, інспектором патрульної служби Управління патрульної служби ОСОБА_8 та інспектором патрульної служби Управління патрульної служби ОСОБА_9 на блок пості № 503 проїжджої частини Бориспільського шосе при в`їзді до м. Києва був зупинений автомобіль марки «Renault master», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 .

Після зупинки вказаного автомобіля та подальшого його огляду було виявлено та встановлено, що в кузові заходяться 9 (дев`ять) парнокопитних плямистих оленів, один із яких, внаслідок порушення постанови Кабінету Міністрів України № 14023 від 16.11.2011 «Про затвердження правил транспортування тварин», перебував вже без ознак життя, а інший мав тілесні ушкодження у вигляді пошкодження ратиці.

Так, 04.04.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та, цього ж дня, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

Відповідно до чч. 2, 3, 4 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту - КПК України), під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину підтверджується: рапортом про вчинення кримінального правопорушення; протоколами огляду місця подій; довідкою №6 від 04.04.2024 про причину смерті тварини; протоколом огляду інтернет сторінки; протоколом допиту неповнолітнього свідка; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Оцінюючи докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що на час розгляду клопотання підозру можна вважати обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Враховуючи вище вказані обставини, а також враховуючи доводи захисника щодо фактичних обставин справи, характеризуючі дані підозрюваного, відсутність у нього судимостей, вік, слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного під вартою, не є доцільним для забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного буде достатньо застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням відповідних обов`язків і такий захід буде пропорційним до легітимної мети забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, стст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 02 червня 2024 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобовозалишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: протягом двох місяців прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати негайно поставити на облік останнього, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Строк дії ухвали до 02 червня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1