Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/98/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 389 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження №0000036 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2023 року, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2023, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка, Томашпільського району, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, який офіційно не працює, не є депутатом, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 24.05.2022 року Томашпільським районним судом, Вінницької області за ч.1 ст.286 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднанг невідбуте основне покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 24.05.2022 року і остаточно призначено основне покарання у виді двох років двох місяців обмеження волі.

Згідно ч.3 ст.71КК України до основного покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 за сукупністю вироків, приєднано додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, призначене за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 24.05.2022 року.

Остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді двох років двох місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 .

В апеляційній скаргі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 є повністю ідентичщім кримінальному провадженню, яке було предметом розгляду Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду і фігурує у Постанові від 02.12.2019 року по справі №612/712/16-к (провадження №2148кмо18).

Відповідно, оскаржуваний вирок суду першої інстанції, з огляду на вище наведені обгрунтування є незаконним, оскільки ОСОБА_7 до 10.03.2023 р. (дати внесення відомостей до ЄРДР по даному кримінальному провадженню), як власне і до 01.11.2023 р. і дати винесення оскаржуваного вироку), вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами, про що чітко зазначено у 1 -4 абзацах 2 сторінки вироку.

Вважає, що по даному кримінальному провадженню відбулось подвійне переслідування ОСОБА_7 за вчинення одного і того ж діяння.

Короткий зміст суті справи:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в ухиленні від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.389 КК України.

Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 24.05.2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі із застосуванням додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік із звільненням на підставі ст.75 КК України від вибування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Будучи повідомленим Голованівським РС №5 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про порядок й умови відбування додаткового покарання та настання кримінальної відповідальності у разі ухилення від його відбування, ОСОБА_7 умисно ухилився від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами за таких обставин.

11.12.2022 року близько 9 год. 50 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, знаходячись на вул. Терещенка м. Христинівка, Уманського району, Черкаської області, без посвідчення водія керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.1 ст.121, ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.122 та ст.125 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами.

10.01.2023 року близько 15 год. 21 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, знаходячись на автодорозі сполученням с. Розсішки - с. Веселівка, Уманського району, Черкаської області, без посвідчення водія керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.121, ч.1 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 та ч.1 ст.126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами.

29.01.2023 року близько 13 год. 15 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, знаходячись на вул. Пушкіна, м. Христинівка, Уманського району, Черкаської області, без посвідчення водія керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 та ст.125 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами.

17.02.2023 року близько 11 год. 28 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, знаходячись на вул. Ювілейній, м. Христинівка, Уманського району, Черкаської області, без посвідчення водія керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 та ст.125 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які просили подану апеляційну скаргу задовольнити, вирок суду скасувати закривши провадження у справі, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обґрунтованим є судове рішення, якщо воно ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку доказів (ч.3 ст.370 КПК, з урахуванням ст.94цього Кодексу).

Вмотивованим є судове рішення у якому наведені пояснення (мотиви), чому суд вважає ту або іншу обставину доведеною чи недоведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Вмотивованість судового рішення забезпечується не лише наявністю у ньому мотивувальної частини, а й наведенням у ній оцінки та відповіді на кожен доречний, важливий і вирішальний аргумент сторони судового провадження.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження дотримався, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч.1 ст.91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а обмеження дослідження доказів, як процедура, передбачена ч.3 ст.349 КПК України, застосована бути не може.

Як визнано практикою Європейського суду з прав людини і про це вказано в рішенні від 15.07.2010 у справі «Олександр Смірнов проти України», органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатись на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або для обґрунтування своїх рішень.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що вину визнає та не оспорює фактичні обставини справи, не заперечує того факту, що дійсно керував трансторним засобом за відсутності на те відповідного посвідчення водія.

В апеляційній скарги сторони захисту порушується питання про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого.

Суд, прийнявши рішення про недоцільність дослідження доказів, без виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, безпідставно обмежив дослідження фактичних обставин справи не дослідивши всіх письмових доказів, необхідно зауважити, що розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності захисника у обвинуваченого.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Зазначені позиції знайшли своє відображення у ст.20 КПК України де визначено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК.

Згідно з приписами ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Прокурор приймаючи участь при розгляді апеляційної скарги сторони захисту не зазначив в чому саме полягає карність діяння вчиненого обвинуваченим, не спростовано відсутність подвійного переслідування ОСОБА_7 за вчинення одного і того ж діяння.

З апеляційної скарги вбачається, що термін "позбавлення права керування транспортним засобом" підмінений терміном "заборона керування транспортним засобом". Між цим, ці терміни не є тотожними, в дійсності в певних випадках вони співвідносяться, як причина (позбавлення права) та наслідок (заборона права керування). Таким чином, органи досудового розслідування та публічного обвинувачення в інкримінованому злочині виду додаткового стягнення у вигляді "позбавлення права керування транспортним засобом" надають зміст "заборона керувати транспортним засобом", хоча стягнення з таким змістом кримінальним кодексом не передбачено.

Виходячи із змісту апеляційної скарги, зважаючи на дотримання вимог щодо права на захист особи, яка обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку апеляційним вимогам, оскільки вони не були предметом дослідження та перевірки судом першої інстанції, а саме на наявність предмету кримінального провадження, елементів складу злочину, передбаченого статтею 389 Кримінального Кодексу України

З огляду на викладене, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості постановити судове рішення, керуючись загальними засадами кримінального провадження п.2, п.13 ст.7, ст.9 КПК України, колегія суддів, вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу адвоката, вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст.415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України, про що обґрунтовано йдеться в апеляційній скарзі сторони захисту, а також ретельно перевірити доводи апеляційної скарги щодо кваліфікації дій обвинуваченого.

На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника-адвоката підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись 376, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2023, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 389 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2