справа № 619/731/24
провадження № 1-кс/619/552/24
УХВАЛА

іменем України

13 травня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000037 від 26 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000037 від 26 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування прокурором у кримінальному провадженні надано доручення співробітникам 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 36 КПК України, щодо встановлення осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень.

Під час виконання доручення прокурора в порядку ст. 40 КПК України оперативним підрозділом було отримано інформацію щодо групи осіб, які організували схему незаконного зберігання з метою збуту, транспортування з цією метою, а також збут тютюнової продукції без марок акцизного податку на території м. Харкова.

Вказаними особами, з метою приховування даної противоправної діяльності, в порушення норм Закону України № 482/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та норм Постанови КМУ № 1251 від 27.12.2010 року «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» здійснюється реалізація тютюнової продукції без марок акцизного податку.

Також, під час досудового розслідування було встановлено, що вказана протиправна діяльність здійснюється під керівництвом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснює фінансування злочинної діяльності, а також залучив до злочинної схеми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 . Згідно заздалегідь розподілених обов`язків ОСОБА_7 відповідає за збут тютюнової продукції без марок акцизного податку, а ОСОБА_8 за транспортування та зберігання тютюнової продукції без марок акцизного податку.

У своїй злочинній діяльності ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для зберігання тютюнової продукції без марок акцизного податку, використовують нежитлові приміщення, розташовані на території Харківського центрального ринку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - одноповерхове, нежитлове приміщення, зовні виконане з цегли сіро білого кольору, вхід до приміщення здійснюється через металопластикові двері білого кольору, кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовано приміщення :01:006:0120.

Згідно інформаційної довідки № 373302106 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, інформація про власника земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0120 на якій розташовано нежитлове приміщення - відсутня.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення викраденого майна, предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 07.05.2024 прокурором Дергачівської окружної прокуратури, на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 15.04.2024, проведено обшук нежитлового приміщення, яке розташоване на території Харківського центрального ринку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - нежитлове приміщення, сірого кольору з вхідними дверима білого кольору з металопластику з координатами земельної ділянки (кадастровий номер) :01:006:0120.

В ході проведення обшуку у нежитловому приміщенні за вищевказаною адресою виявлено та вилучено 1800 (одна тисяча вісімсот) пачок тютюнових виробів без марок акцизного податку, цигарки в пачках по 20 штук кожна, які вилучені та упаковані в три картонні коробки, опечатані та скріплені підписами понятих.

Окрім цього, згідно ухвали слідчого судді в ході обшуку були виявлені мобільні пристрої, а саме: - мобільний телефон Samsung SM-N975F/DS imei НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; - мобільний телефон Poco 23028 RN4DG imei НОМЕР_3 ; iccid НОМЕР_4 ; - мобільний телефон Poco CPH 2477 imei НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 , опечатано та поміщено в пакет.

Виявлене та вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000037 від 26.10.2023.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, а також проведення інших слідчих дій.

Оскільки вище вказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 100, 167, 168, 170, 171 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведеннясудових експертиз та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор, власник вилученого майна, не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Прокурор подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовільнити з підстав, зазначених у ньому, та просив судовий розгляд провести у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділеннямВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000037, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування прокурором у кримінальному провадженні надано доручення співробітникам 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 36 КПК України, щодо встановлення осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень.

Під час виконання доручення прокурора в порядку ст. 40 КПК України оперативним підрозділом було отримано інформацію щодо групи осіб, які організували схему незаконного зберігання з метою збуту, транспортування з цією метою, а також збут тютюнової продукції без марок акцизного податку на території м. Харкова.

Вказаними особами, з метою приховування даної противоправної діяльності, в порушення норм Закону України № 482/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та норм Постанови КМУ № 1251 від 27.12.2010 року «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» здійснюється реалізація тютюнової продукції без марок акцизного податку.

Також, під час досудового розслідування було встановлено, що вказана протиправна діяльність здійснюється під керівництвом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено, що останній здійснює фінансування злочинної діяльності, а також залучив до злочинної схеми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно заздалегідь розподілених обов`язків ОСОБА_7 відповідає за збут тютюнової продукції без марок акцизного податку, а ОСОБА_8 за транспортування та зберігання тютюнової продукції без марок акцизного податку.

У своїй злочинній діяльності ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для зберігання тютюнової продукції без марок акцизного податку, використовують нежитлові приміщення, розташовані на території Харківського центрального ринку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - одноповерхове, нежитлове приміщення, зовні виконане з цегли сіро білого кольору, вхід до приміщення здійснюється через металопластикові двері білого кольору, кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовано приміщення - :01:006:0120.

Згідно інформаційної довідки № 374310178з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, інформація щодо власника земельної ділянки (кадастровий номер) :01:006:0120 - відсутня

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року у справі № 619/731/24 надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих на території Харківського центрального ринку, за адресою: АДРЕСА_1 , розташованих на земельній ділянці (кадастровий номер) :01:006:0120 з метою відшукання незаконно виготовлених підакцизних товарів цигарок, та інших предметів та речей, які мають значення для кримінального провадження.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання незаконно виготовлених підакцизних товарів цигарок та інших предметів та речей, які мають значення для кримінального провадження, 07 травня 2024 року прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , на підставі зазначеної вище ухвали суду, провів обшук на території Харківського центрального ринку, за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено, упаковано та опечатано з пояснювальними написами учасників обшуку наступні предмети:

-1800 (одна тисяча вісімсот) пачок тютюнових виробів без марок акцизного податку, цигарки в пачках по 20 штук кожна, які вилучені та упаковані в три картонних коробки, опечатані та скріплені підписами понятих.

-три мобільні пристрої, а саме: - мобільний телефон Samsung SM-N975F/DS imei НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; - мобільний телефон Poco 23028 RN4DG imei НОМЕР_3 ; iccid НОМЕР_4 ; - мобільний телефон Poco CPH 2477 imei НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 , які опечатано та поміщено в пакет.

Згідно зі ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей і грошей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, майно вилучене під часобшуку вважається тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 від 07 травня 2024 року 1 800 пачок тютюнових виробів без марок акцизного податку , мобільний телефон Samsung SM-N975F/DS, мобільний телефон НОМЕР_7 , мобільний телефон Poco CPH 2477 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000037 від 26 жовтня 2023 року.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначає забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, проведенні інших слідчих дій.

Відомості, які наведені в клопотанні про арешт майна, поза розумним сумнівом, свідчать про обґрунтованість доводів прокурора. Накладення арешту на вищевказане майно дасть змогу запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечить збереження речових доказів, призначенню та проведенню відповідних судових експертиз.

Отже, у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тютюнові вироби, які вилучені під час обшуку, можуть матиознаки підробки, а мобільні телефони - могли слугувати засобами, з використанням яких могли вчинятись кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

Тобто вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені під час обшуку предмети можуть бути використанні як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, тому слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення засобів кримінального правопорушення.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, а саме: незаконне виробництво та реалізація тютюнової продукції з використанням марок акцизного податку з ознаками підробки, легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, тобто вилученітютюнові вироби, мобільні телефони можуть мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальними правопорушеннями, а дійсні джерела походження тютюнової продукції є предметом доказування, згідно ст. 91 КПК України, виходячи з обраної кваліфікації дій.

Відтак, враховуючи, що зазначене у клопотанні майно, а саме: - 1 800 пачок тютюнових виробів без марок акцизного податку; - мобільний телефон Samsung SM-N975F/DS; - мобільний телефон Poco 23028 RN4DG; - мобільний телефон Poco CPH 2477 постановою прокурора були визнані речовими доказом у кримінальному провадженні, вказане вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Отже, з метою запобігання приховання знищення чи спотворення даних речей, є доцільним накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку майно, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування. Невжиття накладення арешту унеможливить встановлення істини по справі.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя також враховує, що цей захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим. Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 167-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року на тимчасово вилучене майно 07 травня 2024 року в ході обшуку нежитлового приміщення, сірого кольору з вхідними дверима білого кольору з металопластику, розташованого на земельній ділянці (кадастровий номер) :01:006:0120 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме на:

-1800 (одна тисяча вісімсот) пачок тютюнових виробів без марок акцизного податку, цигарки в пачках по 20 штук кожна, які вилучені та упаковані в три картонних коробки, опечатані та скріплені підписами понятих.

-три мобільні пристрої, а саме: - мобільний телефон Samsung SM-N975F/DS imei НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; - мобільний телефон Poco 23028 RN4DG imei НОМЕР_3 ; iccid НОМЕР_4 ; - мобільний телефон Poco CPH 2477 imei НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 , які опечатано та поміщено в пакет, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали покласти на прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1