03.07.2024
Справа № 642/3811/24
Провадження № 1-кс/642/2103/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004587 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004587 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у якому просив накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, наступним майном, а саме: автомобіль «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_4 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів клопотання слідує, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004587 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.06.2024 приблизно о 13:35 год за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури та Харківське шосе, військовослужбовець кулеметник 1 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов « НОМЕР_2 », не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду бетонні блоки внаслідок чого, від отриманих тілесних ушкоджень, помер в кареті швидкої допомоги, а пасажир даного автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_4 ) був госпіталізований до лікарні із попереднім діагнозом: зчмт, сгм, забійна рана лобної ділянки зліва.

27.06.2024 проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, Академіка Проскури та Харківського шосе, в ході якого виявлено та вилучено, зокрема:

1) автомобіль «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов « НОМЕР_2 ».

Також встановлено, що автомобіль «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов « НОМЕР_2 » відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 належить на праві власності ОСОБА_4 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вищевказане майно є доказами у кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст.98 КПК України.

У зв`язку із тим, що вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та містить інші дані, які будуть використані, як доказ факту і обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 27.06.2024 його визнано речовим доказом.

Зазначені речі потребують подальшої перевірки шляхом детального огляду, аналізу отриманої інформації та перевірки шляхом проведення подальших слідчих (розшукових) дій, дослідження з участю спеціалістів.

Орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи матеріалів кримінального провадження вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 27.06.2024, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 171-173, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, на тимчасово вилучене 27.06.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вулиць Академіка Проскури та Харківського шосе у м. Харків, та поміщено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, майно, а саме на:

- автомобіль «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п» яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1