У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2548/23

Провадження № 1-кп/348/147/24

26 березня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження стоку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні

№ 0000067від 12.04.2023 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луг, Рахівського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу за призивом під час мобілізації на посаді гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження за вищевказаним обвинуваченням.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність за ч.5 ст.407 КК України та наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання та його мотиви підтримав повністю, просить його задовольнити, вказуючи, що ніякий інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, посилаючись на обставини та факти, викладені в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою.

Так, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 повідомила, що обвинувачений вважає, що його безпідставно мобілізували, оскільки він за станом здоров`я не може проходити військову службу. З огляду на стан здоров`я ОСОБА_4 просить відмовити прокурору у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, вказав на те, що має численні переломи черепа, щелепи, плеча, пальця, тому не міг бути визнаний придатним до військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франкіської області знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.10.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), тобто до 11 грудня 2023 року включно. Визначений розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 гривень.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.12.2023 ОСОБА_4 продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), тобто до 03 лютого 2024 року включно, а потім ухвалою від 30.01.2024 року до 29.03.2024 року. Визначений розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 гривень.

Застава не сплачена. Обвинувачений по теперішній час утримується під вартою.

Щодо наявності ризиків.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати раніше заявлені органом досудового розслідування ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду;

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні суд вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, продовжує існувати і не зменшився, з огляду на таке.

Так злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є тяжким злочином, за вчинення якого діючим законодавством встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дести років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Як встановлено судом ОСОБА_4 має постійне місце проживання, однак не одружений, офіційно не працевлаштований, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

За даними Реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 знаходився у розшуку з 12.09.2023 по 13.10.2023.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 (особливості поведінки, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування, тощо) і приходить до висновку, що ризик переховуватися є досить актуальним, зважаючи на особистість підозрюваного та тяжкість ймовірного покарання.

Наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином належними і допустимими доказами прокурором не доведено або зазначений ризик є малоймовірними.

Таким чином наведено достатні та переконливі докази про існування ризику, передбаченого п. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, наведені вище фактичні дані цього кримінального провадження та особисті обставини ОСОБА_4 у сукупності дають підстави для висновку про продовження існування та збереження високого ступеня ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ч.8 ст.176 КПК України про те, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, яким є тримання під вартою.

Беручи до уваги ту обставину, що заявлені раніше ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та не відпали, тому є виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою. Тому вважаю за необхідне клопотання прокурора задовольнити і продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів.

Разом із тим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (частина третя статті 183 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому, згідно абзацу восьмого частини четвертої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави, у відповідності до пункту 2 частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 Кримінального процесуального кодексу України), зважаючи на обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному та його наслідки, характеристику підозрюваного, його майновий і сімейний стан, стан здоров`я, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, то суд вважає за необхідне визначити розмір застави, передбачений для даної категорії злочинів в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 гривень.

Окрім цього, суд, відповідно до частини третьої статті 183 КПК, вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК.

Відповідно до частини четвертої статті 202 КПК, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194,197,199 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження стоку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 травня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60460 (шістдесят тисяч чотириста шістдесят) гривень.

ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, реквізити для внесення застави - отримувач ТУ ДСА України в Івано-Франківській області,, № UA0002265, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. Призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження №1-кп/348/397/23, ЄУН № 348/2548/23.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави, після перевірки документа, що підтверджує внесення застави негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді,суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із потерпілим і свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому чи іншому заставодавцю наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуаченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинувачного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26.03.2024.

Повний текст ухвали проголошений 26.03.2024.

Суддя ОСОБА_1