Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1204/18
номер провадження 1-кп/695/13/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

законного представника - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальне провадження № 0001465 від 19.12.2017 року з клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001465 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду стосовно ОСОБА_6 .

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_6 18 грудня 2017 року близько 02:00 год., перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , таємно. Шляхом вільного доступу з двору вказаного домоволодіння здійсним крадіжку двох алюмінієвих водостоків та однієї алюмінієвої каструлі, ємністю 20 літрів, загальною вагою 12 кг, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 405.00 (чотириста п`ять) гривень, що стверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 8/101 від 29.01.2018 року.

Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та вказував, що по справі є достатньо доказів, що підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні даного суспільно-небезпечного діяння і у суду є всі правові підстави для постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.

Законний представник ОСОБА_6 - ОСОБА_4 не заперечував по суті клопотання та призначення примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, стверджується доказами, що містяться у матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який у судовому засіданні показав, що у 2017 році він працював на пункті прийому металобрухту, Дійсно ОСОБА_6 , що перебуває у залі судових засідань, приносив йому алюмінієві два водостоки та каструлю, вагою близько 12 кг, які кошти заплатили, йому не відомо, бо гроші видавав касир;

- протоколом огляду місця події від 15.02.2018 року, відповідно до якого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;

- накладною від 18.01.2018 року про вартість алюмінію станом на 19.12.2017 року, яка становить 32.00 гривні;

- протоколом зважування від 18.01.2018 року, відповідно до якого вага алюмінієвого водостоку та каструлі складає 12.00 кг;

- висновком експерта № 8/101 від 29.01.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість за цінами на брухт кольорового металу (алюмінію) відливів та каструлі, загальною масою 12 кг на момент вчинення кримінального правопорушення 18 грудня 2017 року могла становити 405.00 (чотириста п`ять) гривень;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнає особу під № 3, що згідно з довідкою слідчого Золотоніського РВП ОСОБА_9 на знімку № 3 зображений ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 133 від 26.03.2018 року комісія прийшла до висновку про наявність у ОСОБА_6 хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної форми з епізодичним перебігом, афективними і маячними розладами, стабільним дефектом, ускладненим вживанням опіоїдів і канабіоїдів, з актуальними продуктивними психотичними розладами, через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними і на теперішній час не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині прояви афективного напруження, актуальні маячні і галюцинаторні розлади, суїцидальні тенденції, прояви некритичності до свого стану і ситуації, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечних дій, він потребує госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.

Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (ч. 1 ст. 94 КК України).

Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів (п. 3).

Згідно з ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Таким чином, в ході судового розгляду справи судом встановлено, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, мало місце, воно було вчинене ОСОБА_6 в стані неосудності, на даний час ОСОБА_6 перебуває в такому ж стані, потребує надання примусових заходів медичного характеру, що стверджується висновком експерта-психіатра.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності особи, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Виходячи із абз. 2 п. 15 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.

Керуючись ст.ст. 100, 369, 372, 503, 512, 513, 516 КПК України, ст.ст. 19, 93, 94 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати на загальну суму 429.00 (чотириста двадцять дев`ять) гривень віднести на рахунок держави

На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом 30 діб з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 08.04.2024 року о 16:50 год.

Суддя: ОСОБА_1