ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалуДобропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 травня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Своє рішення суд мотивував тим, що за умови наявності висунутого ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні нового кримінального правопорушення до закінчення іспитового строку за попереднім вироком, до прийняття судом остаточного рішення у кримінальному провадженні № 0000047 від 15.01.2023 року за ч. 2 ст. 286 КК України, суд позбавлений можливості перевірити, чи успішно засуджений пройшов випробування, виконав покладені на нього обов`язки та довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та звільнити ОСОБА_8 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2021 року за ч. 3 ст. 410 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки, від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Вважає помилковим висновок суду про те, що факт вчинення нового кримінального правопорушення пов`язується з іспитовим строком, а не з моментом, коли вирок за нове кримінальне правопорушення набере законної сили. Звертає увагу на те, що суд повинен утримуватись від оцінки діяння особи, що не є предметом кримінального провадження, в якому він здійснює судовий розгляд. Зазначає, що з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленому у ратифікованих Верховною Радою України міжнародно-правових актах, зокрема у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини та у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ОСОБА_8 не може вважатись таким, що вчинив нове кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідача, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Частинами 1, 3 статті 78 КК України встановлено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього вимог ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.

Невиконання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його, при ухваленні вироку, від відбування покарання з випробуванням та унеможливлює застосування положень ст. 78 КК України.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.10.2021 року ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст. 410 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього зобов`язання.

На розгляді в Дружківському міському суді Донецької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000047 від 15.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ( ЄУНСС №229/8233/23).

Згідно вказаного обвинувального акту ОСОБА_8 органами досудового розслідування інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що мало місце 15.01.2023 року, тобто в період іспитового строку, визначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.10.2021 року.

На час розгляду апеляційної скарги захисника кримінальне провадження №0000047 відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України перебуває у провадженні суду. Вирок не ухвалено, інформація щодо закриття відсутня. Згідно відомостей сайту «Судова влада» слухання призначене на 08.08.2024 року.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду про неможливість перевірки на даний час дотримання засудженим ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Висновок суду не порушує принцип презумпції невинуватості, закріплений у ст. 62 Конституції України та у ратифікованих Верховною Радою України міжнародно-правових актах, зокрема у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини та у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, оскільки вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення має встановлюватись лише вироком суду, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за новим кримінальним правопорушенням наразі перебуває на розгляді Дружківського міського суду Донецької області (ЄУНСС №229/8233/23). Лише у разі ухвалення обвинувального вироку за нове кримінальне правопорушення суд може призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими ст. 71,72 КК України, як зазначено у ч.3 ст. 78 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою. Підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено. Тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 травня 2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: