Справа № 362/636/22
Провадження № 1-кп/362/213/24
ВИРОК

Іменем України

26.06.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 09.01.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Мотовилівка Фастівського району Київської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, що не є депутатом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.05.2006 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на основі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік; 21.05.2007 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, вибув з Бориспільської виправної колонії № 119 Київської області 28.07.2009 умовно-достроково, невідбута частина покарання 1 рік 18 днів; 12.11.2010 Васильківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі, 27.12.2010 прибув до Бердичівської виправної колонії № 70 для відбуття покарання, 07.03.2018 вибув з Бердичівської виправної колонії № 70 Житомирської області у зв`язку з відбуванням покарання; 20.12.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України 3 роки іспитового строку; 20.06.2022 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України 1 рік іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 09 січня 2022 близько 02 години 24 хвилин, перебуваючи у другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , побачив у тамбурі ящик для інструментів «HEISSER» чорного кольору розміром 415х226х200 мм, в середині якого знаходилися три хрестових викрутки, п`ять гайкових ключів, ключ свічковий та воротка-трещітка «TOPTUL CJBM0815», належні ОСОБА_5 .

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння вище вказаним ящиком з інструментами. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, цього ж дня ОСОБА_4 близько 02 години 26 хвилин, перебуваючи у другому під`їзді тамбуру будинку АДРЕСА_2 , де знаходився вказаний ящик з інструментами, та в подальшому, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку бувшого у використанні ящика для інструментів «HEISSER» чорного кольору розміром 415х226х200 мм вартістю 175 грн. 95 коп., в середині якого знаходилися: бувші у використанні три хрестових викрутки вартістю 80 гривень 01 копійка, п`ять гайкових ключів, вартість яких не встановлена, бувший у використанні ключ свічковий вартістю 100 гривень 00 копійок та воротка-трещітка «TOPTUL CJBM0815» вартістю 352 гривень 10 копійок, що належать ОСОБА_5 .

Бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 попрямував до виходу з вказаного під`їзду будинку з викраденим ящиком з інструментами всередині, загальна вартість яких становить 708 гривень 06 копійок.

При цьому ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з під`їзду він був зупинений та затриманий потерпілим ОСОБА_5 .

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 708 гривень 06 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав, показав, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що проживає в двоповерховому будинку, коли він 09.01.2021 під`їхав під будинок, побачив, що йде людина, схожа на його сусіда. Коли він гукнув його, той побіг. Він наздогнав того чоловіка і побачив у нього свій ящик, який упізнав візуально. ОСОБА_4 кинув ящик, той розкрився. Він, ОСОБА_5 , затримав ОСОБА_4 і викликав поліцію. Останній пояснив, що він однокласник ОСОБА_6 , який проживає в іншому будинку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що мало місце 09.01.2022, стороною обвинувачення надано докази, які досліджено судом:

- протокол огляду місця події від 09.01.2022 з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого під час огляду земельної ділянки по АДРЕСА_2 виявлено пару рукавиць та ящик з інструментами;

- заяву ОСОБА_5 від 09.01.22, в якій він просив притягнути до кримінальної відповідальності невідому йому особу, яка в період часу з 12 год. 00 хв. 08.01.2022 по 04:30 09.01.2022 вчинила крадіжку з тамбуру належних йому інструментів;

- протокол огляду місця події 09.01.2022 з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду був тамбур (коридор) на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 ;

- протокол огляду предметів від 11.01.2022 з ілюстративною таблицею до нього, об`єктом огляду були дві зимові рукавиці сірого та коричневого кольору, ящик чорного кольору з інструментами та флеш-накопичував чорного кольору;

- протокол отримання предметів від 10.01.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_5 надав флешнакопичував на 64 GB з відеодоказами з камери відеоспостереження за 09.01.2022;

- протокол огляду відеодоказу з ілюстративною таблицею до нього від 12.01.2022, під час огляду встановлено, що при відкритті відеозаписів з вказаного диску на зображенні видно сходи між першим та другим поверхами другого під`їзду в будинку АДРЕСА_2 . В період з 02 год. 24 хв. по 02 год. 31 хв. 09.01.2022 невідома особа чоловічої статі, одягнута в зимову куртку з капюшоном заходить до приміщення тамбуру та вчиняє звідти крадіжку ящика з інструментами чорного кольору, який він тримає в руках;

- диск формату DVD-R, при відтворенні якого встановлено, що він містить відеозапис за період часу з 02 год. 22 хв. по 02 год. 42 хв. 09.01.2022 з камери відеоспостереження, яка розташована біля входу до тамбуру в будинку АДРЕСА_2 ;

- протокол проведення слідчого експерименту та диск з відеофіксацією від 24.01.2022, з якого вбачається, що слідчий експеримент проведений за участю ОСОБА_4 , котрий показав та розказав як він 09.01.2022 о 02 год. 20 хв. вчинив крадіжку ящику з інструментами з тамбуру під`їзду будинку АДРЕСА_2 ;

- висновок експерта судово-товарознавчої експертизи № 169, відповідно до якого ринкова вартість бувшого у використанні ящика для інструментів чорного кольору марки «HEISSER», розміром 415х226х200 мм, який на момент вчинення крадіжки був цілий, придбаний у липні 2021. Виготовлений з полімерного матеріалу, станом на 09 січня 2022 року складає 175,95 грн.; ринкова вартість бувших у викисанні трьох хрестових викруток, станом на 09 січня 2022 року складає 80,01 грн.; ринкова вартість бувших у використанні п`яти гайкових ключів, виготовлених з металу, станом на 09 січня 2022 року не визначалася, оскільки наданої інформації недостатньо для проведення дослідження; ринкова вартість бувшого у використанні ключа свічкового, станом на 09 січня 2022 року складає 100,00 грн.; ринкова вартість бувшого у використанні воротка-трещітки «TOPTUL CJBM0815» станом на 09 січня 2022 року складає 352,10 грн.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд прийшов до висновку, що вони належні та допустимі, оскільки зібрані стороною обвинувачення у відповідності до вимог КПК України.

Даючи оцінку зазначеним вище показанням обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , даними ними в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вказані покази є достовірними, підстав сумніватися у їх достовірності в суду немає.

Вчинення ОСОБА_4 закінченого замаху на крадіжку, вчинену повторно, яка не була закінчена з причин, що не залежали від його волі,підтверджується його показами, в яких він свою вину визнав, та дослідженими судом доказами, зокрема відеозаписом з камери спостереження, протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2022 за участю обвинуваченого,на якому останній показав та розказав, яким чином вчинив крадіжку, а також висновком експерта, яким підтверджено вартість викраденого.

Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, яке не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

При призначенні покарання, суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином; особу винного, який є раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, характеризується за місцем проживання посередньо, не працює, на обліках не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 66 КК України судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з врахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено з випробуванням на 3 роки.

Таким чином, зважаючи на те, що даний злочин ОСОБА_4 вчинено протягом іспитового строку, тому остаточне покарання йому слід призначати за сукупністю вироків згідно правил, передбачених ст.ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2021.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 20.06.2022 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання та встановлено іспитовий строк терміном на 1 рік.

Згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

У висновку об`єднаної палати Верховного Суду, викладений у постанові від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26523/17, провадження № 51-3600 кмо 20) йдеться про те, що до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до вироку у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі, тобто покарання, яке підлягає реальному відбуванню, тому вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2022 підлягає самостійному виконанню.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 337, 368-371, 373-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2021 і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2022 щодо ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Речові докази:

- дві рукавиці зимові сірого та коричневого кольору, які упаковано до спеціального пакету № 7145084 та передано до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, відповідно до квитанції № 57 від 13.01.2022, - знищити.

- ящик для інструментів чорного кольору з інструментами в середині, а саме: три викрутки хрестові, п`ять гайкових ключів, ключ свічний, вороток-трещітка та деякі дрібні будівельні приладдя та флеш-накопичував чорного кольору (SD-карту пам`яті на 64 GB), які передано на відповідальне зберігання власнику, а саме: ОСОБА_5 до вирішення справи по суті, відповідно до розписки від 12.01.2022, залишити в його повному володінні, користуванні і розпорядженні;

- відеозапис за період часу з 02 год. 22 хв. по 02 год. 42 хв. 09.01.2022 з камери відеоспостереження, яка розташована біля входу до тамбуру в будинку АДРЕСА_2 , який знаходиться на диску формату DVD-R та перебуває в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1