Справа № 202/2851/24
Провадження № 1-кс/202/1642/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

28 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0000195 від 23.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 05.08.2023 ТСЦ 1247, належить ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання, з подальшим його зберіганням на території Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Шевченка, 51.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що 23.02.2024 року приблизно о 19 год. 10 хв. по вулиці Дніпровській у місті Павлограді Дніпропетровської області напроти будинку № 415 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , який допустив зіткнення з задньою частиною напівпричепа «Schmitz SPR27» р/н НОМЕР_3 у складі автопотяга з тягачем «Renault Magnum» реєстраційний номер під керуванням водія ОСОБА_6 .

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля транспортного засобу «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 загинув на місці пригоди.

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 23.02.2024 був вилучений транспортний засіб «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Вилучений автомобіль направлений для зберігання на територію Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Шевченко, 51.

24.02.2024 року цей транспортний засіб визнаний речовим доказом.

Прокурор зазначає, що з метою запобігання приховуванню, пошкодженню, псуванню, перетворенню, передачі, відчуженню, знищенню транспортного засобу, який є речовим доказом, та наявних на ньому слідів правопорушення, проведення судових експертиз, виникла потреба в накладенні на нього арешту відповідно до ст. 170 КПК України.

В судове засідання прокурор та власник майна не з`явилися, що не перешкоджає судовому розгляду.

При цьому в матеріалів клопотання наявна заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд клопотання без її участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що 23.02.2024 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, за № 0000195.

Як вбачається з матеріалів клопотання, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений транспортний засіб «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

У той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження, а володілець транспортного засобу може бути заінтересованим у результатах кримінального провадження. Крім того, власник може у будь-який час його відчужити.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника цього майна, арешт не матиме негативних наслідків, оскільки для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібний вказаний транспортний засіб та арешт майна носить тимчасовий характер.

Крім того, арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, зокрема, після проведення необхідних експертних досліджень та інших слідчих дій у кримінальному провадженні.

Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню транспортного засобу «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 чи псування, перетворення, знищення наявних ньому слідів, на цей транспортний засіб необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 та яким керував ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_8