Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 654/4434/18
Номер провадження 1-в/948/85/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Машівської ВК (№9) ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка, в режимі відеоконференції, подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» стосовно засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, раніше не судимого,

про умовно-дострокове звільнення

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 27.06.2024р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

в с т а н о в и в :

1.Суть справи

У червні 2024 року до суду надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.06.2021р., скасованого вироком Херсонського апеляційного суду від 26.10.2021р., засуджений за ч.2 ст.286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, зараховано з 08 по 10.10.2018р. Станом на 04 грудня 2023 року відбув строку покарання, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, а тому комісією установи 20.06.2024р. прийняте рішення, що до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.

2.Позиції учасників судового розгляду

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання з тих підстав, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки під час відбування покарання допустив два порушення, при прийнятті попереднього рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні, не було доведено наявність підстав для звільнення, а тому всі обставини в сукупності не свідчать, що засуджений став на шлях виправлення.

Представник ВК (№ 9) подання підтримав з викладених у його змісті підстав та повідомив, що стягнення у засудженого були погашені, він наразі характеризується позитивно, виконує роботи по благоустрою та окремі доручення.

Засуджений з поданням погодився та повідомив, що все робить для того щоб виправитися.

Захисник з поданням погодився та повідомив, що після відмови засудженому в умовно-достроковому звільненні від 19.12.2023р. пройшло більше 6 місяців, за цей час він отримав ще два заохочення, не є злісним порушником режиму відповідно до ст. 133 КВК України, а відтак вважає, що він довів своє виправлення.

3.Докази, на підтвердження доводів подання

Судом установлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 06 грудня 2021 року, кінцевий строк 04 грудня 2025 року, прибув до Машівської ВК (№9) 02.02.2022р.

Згідно характеристики засудженого, за період відбування покарання в місцях позбавлення волі він мав два стягнення у виді попередження та догани, які погашені 11.01.2023р., після чого шість разів був заохочений, виконує роботи по благоустрою установи, дбайливо ставиться до майна, не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці, має низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства (а.с.2-5).

За висновком щодо ступеня виправлення засудженого він довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення (а.с.6-11).

Як видно з Витягу із протоколу №19 від 20.06.2024р. засідання комісії Машівської виправної колонії (№9) комісія постановила подати до суду матеріали на умовно-дострокове звільнення засудженого, який відбув строку покарання, як такому, що довів своє виправлення, із залишенням додаткової міри покарання (а.с.13).

З вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.06.2021р., скасованого вироком Херсонського апеляційного суду від 26.10.2021р. вбачається, що засуджений вчинив злочин 07.10.2018р. в стані алкогольного сп`яніння та внаслідок його дій одна особа загинула. Свою провину як і позов визнав повністю, потерпіла від позову відмовилася у зв`язку з добровільною сплатою коштів, за результатами розгляду стягнуто з засудженого процесуальні витрати (а.о.с.2-11).

За рішенням дисциплінарної комісії установи від 05.05.2022р. до засудженого застосоване стягнення у виді попередження, з огляду на те, що 02.05.2022р. о 06 год. 00 хв. він не виконав команду «Підйом», на зауваження не відреагував та вступив в суперечку. Згідно рапортів інспекторів висловлювався нецензурною лайкою (а.о.с.40-45).

13.07.2022р. на підставі рішення дисциплінарної комісії установи до засудженого застосоване стягнення у виді догани, з огляду на те, що 04.07.2022р. о 08 год. 20 хв. він перебував на спальному місці та спав, на зауваження не реагував, висловлював невдоволення діями представника адміністрації (а.о.с.50-54).

За час відбування покарання до засудженого були застосовані заохочення за належне виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та вимог безпеки праці шляхом оголошення подяки: 01.02.2023р., 02.05.2023р., 03.08.2023р., 03.11.2023р., 05.02.2024р., 06.05.2024р. (а.о.с.73,92,101,107,140, 160).

За ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 19.12.2023р. засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні (а.о.с.36, 38-41, 43-44).

26.06.2023р. засудженим сплачено 9448, 62 грн на рахунок ВДВС у Скадовському районі Херсонської області (а.о.с.99).

Згідно заяви від 03.07.2023р. засуджений виявив бажання працювати в установі із врахуванням спеціальності та стану здоров`я (а.о.с.100).

Як видно з висновку про можливість залучення на роботах за межами установи без дати, засуджений з 07.09.2023р. працевлаштований слюсарем з ремонту автомобілів в майстерні установи (а.о.с.106).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії установи № 9 від 10.04.2023р. засудженому було відмовлено в поданні матеріалів до суду на заміну покарання більш м`яким, як такому, що особисто відмовився від такої пільги (а.о.с.91).

За довідкою бухгалтерії №321 від 05.12.2023р., засуджений з серпня 2023р. по жовтень 2023р. був працевлаштований підсобним робітником та слюсарем з ремонту автомобілів, має 100% виконання (а.о.с.183).

4.Мотиви суду

Згідно п.1 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Пунктом 1 ч.3 ст. 81 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, з огляду на те, що на час вчинення засудженим злочину, редакція п.1 ч.3 ст. 81 КК України не передбачала заборони її застосування до осіб, які вчинили злочин в стані алкогольного сп`яніння, а відтак з урахуванням вимог ст. 5 КК України, п.1 ч.1 ст. 81 КК України необхідно застосувати в редакції до діяла до 17.03.2021р.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Отже, доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання та він може повернутися до суспільства і це буде безпечним, як для нього так і для інших.

Натомість як видно з матеріалів справи засуджений допустив два порушення у вигляді невиконання команди «підйом» і хоча вони не є злісними, як на це наголошує сторона захисту, водночас, поведінка засудженого після вчинення порушення, у вигляді нецензурної лайки в адресу представників установи та невдоволення їхніми діями свідчила про свідоме нехтування встановленими правилами.

Разом з тим, твердження про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого при дослідженні доказів установлено не було, оскільки сумлінна поведінка та ставлення до праці, які є обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення повинні мати місце не протягом певного (короткого) періоду часу, а протягом всього строку відбування покарання.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки засуджений формально відбув строку основного покарання за вчинення тяжкого необережного злочину, з серпня по жовтень 2023 року був офіційно працевлаштований та сумлінно відносився до праці, ще до ухвалення вироку у справі вживав заходи для полегшення страждань потерпілих та повністю відшкодував їм шкоду, сплатив процесуальні витрати за вироком суду, вину визнає, але враховуючи те, що з відбутих ним 2,6 років позбавлення волі, протягом перших семи місяців він вчинив два дисциплінарні проступки, які хоча і погашені 1, 5 роки тому та не були грубими, але враховуючи поведінку засудженого після їх вчинення, тобто свідоме нехтування установленими правилами та зневажливе ставлення та представників установи, застосування після цього шести заохочень, в цілому може свідчити лише про те, що він стає на шлях виправлення, але не довів його, а тому дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 10 хв. 28 червня 2024 року

Суддя ОСОБА_1