ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2083/24 Справа № 188/852/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000408 від 25 листопада 2023 стосовно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: по АДРЕСА_1 , раніше судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

17 листопада 2023 року знаходячись на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 години до 07 години 18 листопада 2023 року (точної дати та часу не встановлено), діючи повторно, в умовах воєнного стану, шляхом відкриття воріт проник всередину гаражного приміщення на території вказаного домоволодіння, де проживає потерпіла ОСОБА_10 , звідки умисно, таємно, повторно, викрав зварювальний апарат інверторного типу марки «Кеntavr» моделі СПАВ-300 Digit Міnі, вартістю 5 066,60 грн, який належить ОСОБА_10 .

Після чого ОСОБА_8 разом з викраденим майном покинув місце події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду у розмірі 5 066,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, яка їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та відповідно до вимог ст. 75 КК звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що призначене судом покарання є занадто суворе та не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вважає, що судом при призначенні покарання не враховано, що ОСОБА_8 вину у скоєному визнав, розкаявся, сприяв розкриттю злочину, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та утримує неповнолітню дитину. Зазначає, що судом не враховано думку потерпілої, яка просила ОСОБА_8 суворо не карати та вказала, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру не має.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду скасувати та ухвалити свій, відповідно до якого включити до обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 рецидив злочинів. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

30 травня 2024 року прокурором в порядку вимог ст. 403 КПК подано заяву про відмову від апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 403 КПК особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, вказані вимоги закону, з огляду на те, що сторони є вільними у використанні своїх прав, колегія суддів задовольняє заяву прокурора про відмову від апеляційної скарги в порядку вимог ст. 403 КПК.

Позиції учасників судового провадження.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала заяву про відмову від апеляційної скарги прокурора та заперечувала проти задоволення апеляції захисника та зазначила, що призначене судом покарання відповідає тяжкості скоєного злочину та даним про особу обвинуваченого.

Обвинувачений та захисник кожен окремо підтримали апеляційну скаргу захисника та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав.

Потерпіла належним чином повідомлена про місце, дату та час апеляційного розгляду, до суду не з`явилась, заяв чи клопотань про особисту участь чи відкладення розгляду не подавала, про поважні причини неявку суду не повідомила. Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК, участь потерпілої не є обов`язковою, що згідно з ч. 4 ст. 405 КПК не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без її участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до статті 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій не оскаржуються прокурором та захисником в апеляційних скаргах, у зв`язку з чим відповідно до ст. 404 КПК апеляційним судом вони не переглядаються.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. ст. 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника, які зводяться до обґрунтування наявності підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Надаючи оцінку апеляційним доводам захисника, які стосуються суворості призначеного покарання та необхідності його пом`якшення, колегія суддів зважає на те, що за змістом ст. ст. 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів доходить висновку про те, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом вказані вимоги закону про кримінальну відповідальність дотримані. Так, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, одружений, має малолітню дитину 2022 року народження; обставину, що пом`якшує покарання щире каяття. З урахуванням вказаних обставин суд призначив ОСОБА_8 покарання на рівні нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком на п`ять років, втім з реальним його відбуванням, з чим колегія суддів погоджується та вважає це покарання законним, справедливим, достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції та зазначено у вироку, відомості про особу ОСОБА_8 свідчать про неможливість виправлення його без реального відбування покарання.

Суд апеляційної інстанції із цим висновком погоджується з огляду на те, що у даному кримінальному провадженні останнього засуджено за те, що він в період дії воєнного стану, через невеликий проміжок часу після звільнення за попереднім вироком суду, вчинив новий корисливий злочин, що свідчить про стійку протиправну поведінку обвинуваченого та неможливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства. Твердження захисту про те, що обвинувачений одружений та утримує малолітню дитину, не слугує підставою для звільнення останнього з випробуванням, оскільки по-перше наявність міцних соціальних зв`язків не слугувало для останнього стримуючим фактором в його злочинній діяльності, по-друге в матеріалах справи відсутні дані та захистом не надано відомості про те, що ОСОБА_8 офіційно працевлаштований та отримує легальний дохід для утримання себе і родини.

Доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що наведені ним обставини та відомості про особу ОСОБА_8 у сукупності не спростовують вищенаведених висновків суду. Крім того, ці доводи не містять нових відомостей та полягають у переоцінці обставин, які були відомі суду першої інстанції, проаналізовані у вироку та дістали належну оцінку. На думку колегії суддів, вони були враховані достатньою мірою при призначенні ОСОБА_8 мінімального за розміром покарання, передбаченого санкцією інкримінованої йому ч. 4 ст. 185 КК.

Колегія суддів зауважує на тому, що ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, у зв`язку з чим суд не входить в обговорення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки вирок суду, яким останньому призначено покарання у вигляді позбавлення волі набирає законної сили і підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції доходить до висновку про законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим який утримується під вартою у той же строк з моменту отримання копії рішення суду.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4