Справа № 639/6091/23
Провадження № 1-кп/639/172/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000729 від 07.08.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист у кримінальному провадженні на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях № 027-270007789 від 17.10.2023,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 13.06.2023 приблизно о 16 годині 45 хвилин перебував за адресою: м. Харків, вулиця Китаєнка, 10, де помітив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прямувала вздовж проїзної частини вказаної вулиці та у якої через плече знаходилась сумка чорного кольору.

Саме в той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , яке знаходилось у сумці останньої, вчинене у період воєнного стану, поширеного на території України починаючи з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який введено Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, строк дії якого було продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року на 90 діб на підставі Указу Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, який затверджено Законом України №3057-IX від 02.05.2023.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілої, спочатку наблизився до ОСОБА_8 , а потім, використовуючи свою фізичну перевагу над потерпілою ОСОБА_8 , зненацька для останньої схопив її лівою рукою за верхній одяг та почав тягнути за кіоск, де повалив ОСОБА_8 на землю. Далі ОСОБА_3 , з метою викрадення майна потерпілої, для досягнення корисливої мети, ліктем правої руки придавив голову потерпілої до землі та наніс один удар лівою рукою в область правої скроневої ділянки голови потерпілої, після чого наніс ще один удар лівою ногою в область лівої ноги ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_8 фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Надалі ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер задуманого ним злочину, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок відкритого викрадення чужого майна, ліг на ОСОБА_8 та, тримаючи своєю лівою рукою руки потерпілої, скориставшись фізичною перевагою над останньою, із сумки ОСОБА_8 заволодів шкіряним гаманцем червоного кольору із зображенням на ньому малюнку у вигляді кота, який для потерпілої матеріальної цінності не має, всередині якого перебували грошові кошти у сумі 700 грн., серед яких: одна купюра номіналом 200 грн. та одна купюра номіналом 500 грн., якими у подальшому відкрито заволодів із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілої, після чого з місця вчинення злочину зник, направившись у невідомому напрямку та розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 700 гривень.

Відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 13.06.2023 приблизно о 16 годині 45 хвилин, перебував за адресою: м. Харків, вул. Китаєнка, 10, де помітив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , яка прямувала вздовж проїзної частини вказаної вулиці та у якої через плече знаходилась сумка чорного кольору.

Саме в той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення у ОСОБА_8 будь-якого майна, яке знаходилось у сумці останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, спочатку наблизився до ОСОБА_8 , зненацька для останньої схопив її лівою рукою за верхній одяг та почав тягнути за кіоск, де повалив ОСОБА_8 на землю, а потім, усвідомлюючи протиправний характер задуманого ним злочину, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок відкритого викрадення чужого майна, ліг на ОСОБА_8 та, тримаючи своєю лівою рукою руки потерпілої, скориставшись фізичною перевагою над останньою, із сумки ОСОБА_8 заволодів шкіряним гаманцем червоного кольору із зображенням на ньому малюнку у вигляді кота, який для потерпілої матеріальної цінності не має, всередині якого, окрім іншого, знаходилась банківська картка АТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , видана на ім?я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, віддалившись від місця вчинення кримінального правопорушення на певну відстань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перевірив вміст шкіряного гаманця, червоного кольору, який належить ОСОБА_8 та встановив, що в ньому знаходиться банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видана на ім?я ОСОБА_8 , яка перебувала у власності потерпілої.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою обернення чужого майна на власну користь, заволодів банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належала потерпілій ОСОБА_8 та яка, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, відкритого на ім?я ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_3 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне для привласнення офіційного документу, яким є банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що є належним чином оформленим офіційним документом та матеріальним носієм.

Після цього ОСОБА_3 із викраденим офіційним документом, тобто банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з місця вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд.

Відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , 13.06.2023 приблизно о 16 годині 45 хвилин, перебував за адресою: м. Харків, вул. Китаєнка, 10, де помітив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , яка прямувала вздовж проїзної частини вказаної вулиці та у якої через плече знаходилась сумка чорного кольору.

Саме в той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення у ОСОБА_8 будь-якого майна, яке знаходилось у сумці останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадене чужого майна, ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, спочатку наблизився до ОСОБА_8 , зненацька для останньої схопив її лівою рукою за верхній одяг та почав тягнути за кіоск, де повалив ОСОБА_8 на землю, а потім, усвідомлюючи протиправний характер задуманого ним злочину, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок відкритого викрадення чужого майна, ліг на ОСОБА_8 та, тримаючи своєю лівою рукою руки потерпілої, скориставшись фізичною перевагою над останньою, з сумки ОСОБА_8 заволодів шкіряним гаманцем червоного кольору із зображенням на ньому малюнку у вигляді кота, який для потерпілої матеріальної цінності не має, всередині якого, окрім іншого, знаходилось посвідчення інваліда 3-ої групи, видане на ім?я ОСОБА_8 .

У подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, віддалившись від місця вчинення кримінального правопорушення на певну відстань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перевірив зміст викраденого гаманця, який належить ОСОБА_8 та встановив, що в ньому знаходиться посвідчення інваліда 3-ої групи, видане на ім?я ОСОБА_8 , та розуміючи, що вказане посвідчення є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння, таємно привласнив вказаний вище документ, розпорядившись у подальшому ним на власний розсуд.

Відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 3 ст. 357 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та надані ним показання

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, не визнав повністю, посилаючись на той факт, що він не вчиняв грабежу стосовно потерпілої ОСОБА_8 , належними їй гаманцем, грошовими коштами, банківською карткою та посвідченням інваліда 3-ої групи він не заволодівав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 13.06.2023 в денний час на зупинці громадського транспорту біля будинку культури «Ілліча» на Баварії у м. Харкові у нього відбулась словесна сварка із потерпілою ОСОБА_8 , оскільки вона сиділа на лавці в громадському місці та виражалася нецензурною лайкою. Він зробив їй зауваження, однак вона не відреагувала, після чого він несильно вдарив ОСОБА_8 ногою по нозі. Після цього він пішов купити собі води, ОСОБА_8 підвелася із лавки та пішла слідом за ним, вона почала ганятися за ним та вони зайшли за кіоски. Потім він схватив за одяг ОСОБА_8 , щоб вона заспокоїлася, після чого вона впала на землю. При цьому, по голові та обличчі потерпілу ОСОБА_8 він не бив, будь-яких речей у потерпілої він не забирав, після чого він відійшов від неї. З пред`явленим обвинуваченням він не згоден, оскільки належний потерпілій ОСОБА_8 гаманець із грошовими коштами, банківську картку та посвідчення інваліда 3-ої групи, у неї він не забирав. В цей же день він поїхав із Харкова до міста Дніпро. В подальшому йому стало відомо, що 13.06.2023, через незначний проміжок часу після його конфлікту з потерпілою, ОСОБА_9 вчинив стосовно ОСОБА_8 грабіж та заволодів належним їй мобільним телефоном. Вважає, що саме ОСОБА_10 відкрито викрав у ОСОБА_8 її гаманець із грошовими коштами, банківською карткою та посвідченням інваліда. В цей же день ОСОБА_10 був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Також обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 06.07.2023 він повернувся до міста Харкова, на «Холодній горі» його зупинили оперативні працівники Новобаварського відділу поліції, після чого його примусово доставили в реабілітаційний центр, який розташований у двоповерховому приватному будинку по вул. Українській у смт Високий Харківського району Харківської області, де незаконно утримували під наглядом протягом місяця без його згоди. Його доставку до реабілітаційного центру здійснювали оперативні працівники поліції, протягом 2-ох тижнів його били, застосовували до нього фізичне насильство, з метою визнання ним своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, які він насправді не вчиняв. При цьому, йому не надавали можливості будь-кому зателефонувати, участі захисника не забезпечили. Із заявою про злочин до ДБР він не звертався. Після цього за його участі двічі проводили пред`явлення осіб для впізнання, перший раз потерпіла його не впізнала. В день пред`явлення осіб для впізнання другий раз, його везли з потерпілою в одній машині та вона його бачила, у зв`язку з чим при повторному проведенні слідчої дії вказала на нього.

Сторона захисту зазначає, що обвинувачений ОСОБА_3 не вчиняв грабіж стосовно потерпілої ОСОБА_8 , належними їй речами, а саме: гаманцем з грошовими коштами, банківською карткою та посвідченням інваліда 3-ої групи він не заволодівав, показання потерпілої ОСОБА_8 носять суперечливий характер, свідки під час допиту у суді не підтвердили причетність ОСОБА_3 до вчинення цих кримінальних правопорушень, належними та допустимими доказами його винуватість не доведена, у зв`язку з чим сторона захисту просить виправдати ОСОБА_3 за недоведеністю його вини.

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин та висновки суду

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , частково показаннями допитаних свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а також сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

Так, допитана у судовому засіданні 30.10.2023 потерпіла ОСОБА_8 надала показання, що 13.06.2023 приблизно о 16:45 вона поверталася з роботи додому, на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Харків, вул. Китаєнка, 10, у неї трапилася словесна перепалка з раніше незнайомим чоловіком, як в подальшому було встановлено це був обвинувачений ОСОБА_3 . Під час сварки ОСОБА_3 схватив її за одяг та затягнув за кіоск, далі він повалив її на землю, вдарив рукою у висок та по нозі, придушив її, після чого рукою заліз до неї у сумку та витягнув звідти належний їй гаманець червоного кольору із зображенням на ньому малюнку у вигляді кота, всередині якого були грошові кошти у сумі близько 700 гривень, банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» та посвідчення інваліда 3-ої групи, які були видані на її ім?я. Надалі ОСОБА_3 її відпустив та пішов у невідомому напрямку із викраденими речами. Після цього до неї підійшов інший чоловік, як було встановлено в подальшому в ході досудового розслідування, це був ОСОБА_10 , він сказав, що знає цього чоловіка, який вчинив грабіж стосовно неї, попросив у неї мобільний телефон, щоб зателефонувати в поліцію. На це вона відповіла, що не віддасть йому мобільний телефон та самостійно буде телефонувати в поліцію. Після цього цей чоловік вихватив у неї із рук мобільний телефон і кинув їй чужий паспорт громадянина України, після чого з місця вчинення злочину втік. При цьому ОСОБА_10 взагалі не торкався її сумки, тому він не міг викрасти її гаманець. Відразу після цього вона перейшла у сквер, знайомі зателефонували її сестрі, яка викликала працівників поліції. Цього ж дня вона подала до відділу поліції заяву про вчинення кримінального правопорушення. Через 2 години працівники поліції затримали ОСОБА_10 , який того дня відкрито викрав у неї належний їй мобільний телефон. Потім вона звернулася до відділення «ПриватБанк» із заявою про блокування викраденої у неї банківської картки, а також подала заяву про поновлення посвідчення інваліда 3-ої групи. Приблизно через місяць працівники поліції за її участі провели пред`явлення особи для впізнання, під час якого вона серед чотирьох пред`явлених чоловіків впізнала саме ОСОБА_3 як особу, яка того дня викрала у неї гаманець із грошовими коштами, банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» та посвідчення інваліда 3-ої групи. Під час цієї слідчої дії вона впевнено впізнала ОСОБА_3 як особу, яка вчинила того дня щодо неї грабіж. До проведення слідчої дії працівники поліції не показували їй ОСОБА_3 та вона його не бачила. Вказану особу вона впізнала добровільно, без будь-яких підказок чи тиску зі сторони працівників поліції. При проведенні слідчої дії були присутні двоє понятих.

Під час допиту у судовому засіданні 27.11.2023 свідок ОСОБА_11 надав показання, що влітку 2023 року він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він здійснює продаж овочів та його намет знаходиться за цією адресою. Приблизно о 17:00 він побачив, як молодий хлопець, одягнений у чорну футболку та чорні шорти, вдарив жінку, після цього вона впала на землю. В цей час він знаходився на відстані 8-10 метрів від них. Після цього він побачив, як цей молодий хлопець швидко пішов. Через що між ними стався конфлікт він не знає. Обличчя цього хлопця він не бачив та його не запам`ятав, оскільки все сталося дуже швидко. З потерпілою після цього він не спілкувався.

Допитаний у судовому засіданні 16.01.2024 за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_9 надав показання, що того дня він був присутнім на тому місці та бачив, що за овочевим кіоском між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_8 відбувалась якась сварка. При цьому він не бачив, щоб ОСОБА_3 спричиняв потерпілій тілесні ушкодження та не бачив, щоб ОСОБА_3 залазив до неї в сумку, в руках у нього він нічого не бачив. Свідок ОСОБА_10 також підтвердив, що того дня він не забирав у потерпілої ОСОБА_8 гаманець, посвідчення інваліда та банківську картку. В іншій частині свідок ОСОБА_10 відмовився від надання показань, посилаючись на положення статті 63 Конституції України.

Суд зазначає, що окрім показань потерпілої ОСОБА_8 , показань свідка ОСОБА_11 та частково показань свідка ОСОБА_10 , винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

Електронним рапортом за матеріалами ЄО № 5167 від 13.06.2023 підтверджується, що 13.06.2023 о 17:20 до служби «102» надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_13 про те, що 13.06.2023 о 17 годині за адресою: м. Харків, просп. Ново-Баварський, буд. 77, до її родички підійшло двоє невідомих чоловіків, один із яких наніс тілесні ушкодження, її поклали до землі та заволоділи майном із кишень та сумочки, заволоділи телефоном, пенсійним посвідченням та гаманцем (матеріали кримінального провадження, арк. 15).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.06.2023 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_8 звернулася із заявою до Відділу поліції №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, в якій просила вжити заходи до двох невідомих громадян, один з яких наніс їй тілесні ушкодження, а другий заволодів її телефоном Samsung SM-A315F/DS червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 (к. п., арк. 17).

Протоколом огляду місця події від 13.06.2023 підтверджується, що слідчим проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, просп. Ново-Баварський, 77, в присутності потерпілої ОСОБА_8 , в ході огляду вилучено паспорт на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та медичну довідку щодо придатності керування транспортним засобом № 630727 (к. п., арк. 20-22).

На підставі постанови старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 від 14.06.2023 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведено освідування на наявність наркотичних речовин та алкоголю в організмі останньої (к. п., арк. 37).

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №249 від 14.06.2023, яка складена лікарем КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» Селівановою, підтверджується, що при проведенні 14.06.2023 о 05:20 медичного огляду ОСОБА_8 встановлено, що вона твереза, за результатами аналізу сечі етанол та наркотичні речовини не виявлені (к. п., арк. 38-39).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.08.2023 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_8 звернулася із заявою до Відділу поліції №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, в якій просила вжити заходи до невідомої особи, яка 13.06.2023 за адресою: м. Харків, перехрестя просп. Ново-Баварського та вул. Китаєнка відкритим шляхом заволоділа її особистими речами, а саме: гаманцем шкіряним червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти у сумі 700 грн., банківська картка для виплат «ПриватБанк» та посвідчення інваліда 3-ої групи на її ім`я (к. п., арк. 8).

Фактичними даними, які відображені у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 09.08.2023 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_8 серед пред`явлених їй для впізнання чотирьох осіб впізнала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як чоловіка, який спричинив їй тілесні ушкодження та в подальшому заволодів її гаманцем (к. п., арк. 78-82).

Вказана слідча дія проводилася слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 , в присутності двох понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , до впізнання пред`являлися чотири особи чоловічої статі, які не мали істотних відмінностей у віці, зовнішності чи одязі.

Всі учасники слідчої дії, в тому числі й впізнана особа ОСОБА_3 , підписали протокол без зауважень чи доповнень, будь-яких заперечень щодо порядку проведення слідчої дії не висловлювали, що підтверджується змістом протоколу від 09.08.2023.

Під час допиту у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтвердила, що при проведенні слідчої дії вона впізнала ОСОБА_3 як чоловіка, який того дня спричинив їй тілесні ушкодження та відкритим шляхом заволодів її гаманцем із грошовими коштами, банківською карткою та посвідченням інваліда 3-ої групи.

Допитаний у судовому засіданні 21.02.2024 свідок ОСОБА_12 надав показання, що 09.08.2023 він приймав участь як понятий під час проведення пред`явлення особи для впізнання. Іншою понятою була молода дівчина. Спочатку чотирьох осіб чоловічої статі вистроїли по номерам, потім до актового залу завели потерпілу. Під час проведення слідчої дії потерпіла серед пред`явлених чотирьох чоловіків впізнала особу, яка вчинила стосовно неї злочин. Потерпіла самостійно вказала на особу, причетну до вчинення злочину. Вона показала рукою на цього чоловіка, який зробив шаг вперед та це було зафіксовано слідчим. Будь-яких підказок потерпілій не було, вона відразу чітко та впевнено вказала на чоловіка, який вчинив щодо неї злочин. Зауважень чи скарг від учасників слідчої дії, в тому числі й від впізнаної особи, не було. Протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.08.2023 свідок ОСОБА_12 особисто підписував.

Щодо показань свідка ОСОБА_12 про те, що перед проведенням слідчої дії протягом приблизно 40 хвилин всі учасники (поняті, чотири чоловіки, яких пред`являли для впізнання, а також потерпіла) перебували в одному приміщенні в актовому залі в приміщенні відділу поліції, а потім потерпілу вивели та розпочали проводити слідчу дію, суд виходить з таких обставин.

Як потерпіла ОСОБА_8 , так і свідок ОСОБА_12 під час допиту у судовому засіданні підтвердили, що потерпіла чітко та впевнено впізнала саме ОСОБА_3 як особу, яка вчинила щодо неї кримінальне правопорушення.

Перебування вказаних осіб в одному приміщенні ніяким чином не вплинуло на результати проведення цієї слідчої дії, оскільки як під час проведення пред`явлення осіб для впізнання 09.08.2023, так і під час допиту безпосередньо у судовому засіданні 30.10.2023 потерпіла ОСОБА_8 чітко підтвердила, що того дня саме обвинувачений ОСОБА_3 вчинив щодо неї кримінальне правопорушення та заволодів належним їй гаманцем з грошовими коштами, банківською карткою та посвідченням інваліда 3-ої групи.

При цьому, сам обвинувачений ОСОБА_3 в ході судового розгляду не заперечував той факт, що того дня у нього дійсно був конфлікт із потерпілою ОСОБА_8 , під час якого він штовхнув її та вона впала на землю, однак він заперечує факт заволодіння належним їй майном.

В ході допиту у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 спростувала показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що впізнання за її участі нібито проводилось два рази, пояснивши суду, що таке впізнання проводили один раз 09.08.2023.

Від обвинуваченого ОСОБА_3 у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 09.08.2023 будь-яких письмових заперечень щодо цих обставин не зазначено.

Свідок ОСОБА_12 під час допиту також підтвердив, що впізнана особа ОСОБА_3 , таких зауважень в ході слідчої дії не висловлював.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пред`явлення особи для впізнання проведено слідчим з дотриманням вимог ст. ст. 104, 223, 228, 231 КПК України, протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.08.2023 є належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 ХРУП 3 № ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 від 16.06.2023 зобов`язано відповідальну особу ТОВ «Основа Інфо» надати показання технічних приладів та технічних засобів (відеозаписи) за 13.06.2023 приблизно о 17 год 00 хв з приміщення магазину «Аттика», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 29-б (к. п., арк. 40).

Згідно з протоколом зняття показань з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 16.06.2023, слідчим СВ ВП № 1 ХРУП 3 № ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 отримано DVD-R диск з відеозаписами з камер спостереження за 13.06.2023 (к. п., арк. 41).

Фактичними даними, які містяться в протоколі огляду предмету від 09.08.2023 та дослідженими відеозаписами з камер спостереження підтверджується, що на першому відеозаписі з назвою «Камера2 543 Китаенко, 8_ 543 Китаенко, 8 0000_0109_ 1G» відображено зупинку громадського транспорту та кіоски, при дослідженні відеофайлу за 13.06.2023 встановлено такі обставини:

-о 16:54:10 ОСОБА_8 сидить на лавці на зупинці та розмовляє по телефону;

-о 16:54:28 з`являється чоловік, який одягнутий у чорну футболку, чорні шорти, кросівки та з рюкзаком чорного кольору на плечах, який проходить повз зупинку;

-о 16:55:25 вищевказаний чоловік підходить до ОСОБА_8 та вони розмовляють, після чого о 16:55:38 невідомий чоловік своєю правою ногою б`є ОСОБА_8 по нозі;

-о 16:55:39 ОСОБА_8 встає із лавки та починає йти, розмахуючи рукою на вищевказаного чоловіка, потім ОСОБА_8 починає бігти на вищевказаного чоловіка, замахуючись правою ногою на нього, після чого чоловік забігає за кіоск, а ОСОБА_8 біжить слідом за ним;

-о 16:56:46 ОСОБА_8 із вищевказаним чоловіком з`являються у проході між кіосками, після чого вказаний чоловік повалив ОСОБА_8 на землю та сів на неї зверху, придавивши її до землі;

-о 16:56:55 чоловік, продовжуючи однією правою рукою тримати руки ОСОБА_8 , сидить на ній, притиснувши останню до землі, іншою рукою щось шукає в її речах, потім лівою рукою ховає щось в задню кишеню шортів (що саме не зрозуміло);

-о 16:57:11 вказаний чоловік встає із ОСОБА_8 , а потім о 16:57:20 відходить від неї;

-о 17:00:05 на відеозаписі з`являється ОСОБА_10 та прямує за кіоски, а о 17:04:05 на відеозаписі з`являється ОСОБА_10 та швидко пробігає між кіосками.

При дослідженні другого відеозапису з назвою «Камера2 Китаенко- Китаенко-5627_5943_982847.mp4» встановлено такі обставини:

- о 16:56:44 між ОСОБА_8 та невідомим чоловіком продовжується конфлікт;

-о 16:56:49 невідомий чоловік хапає ОСОБА_8 та веде до проходу між кіосками, після чого завалює ОСОБА_8 на землю;

-о 16:57:24 з`являється ОСОБА_10 , після чого помічає сутичку, в цей час невідомий чоловік відходить від ОСОБА_8 та о 16:57:30 підходить до ОСОБА_10 , де між ними відбувається діалог, ОСОБА_8 в цей час сидить на землі;

-о 16:57:38 ОСОБА_8 підходить до ОСОБА_10 та невідомого чоловіка, де між ними починається діалог, після чого ОСОБА_10 разом із невідомим чоловіком йдуть з поля зору камери відеоспостереження, а ОСОБА_8 залишається на тому ж місці (к. п., арк. 43, 83-98).

З протоколу огляду предмету від 09.08.2023 встановлено, що огляд відеозаписів проводився за участю потерпілої ОСОБА_8 , яка вказала, що чоловік, який зображений на відео та який заволодів її гаманцем це ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (к. п., арк. 98).

Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк», яка отримана на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.12.2023, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зверталася 13.06.2023 про блокування банківської картки № НОМЕР_1 , остання транзакція по вказаній банківській картці відбулася 13.06.2023 о 09:02, тобто в день події кримінального правопорушення (судова справа, арк. 202-205).

З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.02.2024 встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в головному управлінні як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», 31.07.2023 вона зверталася із заявою про перезамовлення пенсійного посвідчення на її ім`я, у зв`язку із втратою (судова справа, арк. 200).

Вищевказані письмові докази додатково підтверджують покази потерпілої ОСОБА_8 про те, що після вчинення щодо неї злочину 13.06.2023 приблизно о 17 годині у неї було викрадено гаманець, в якому знаходились грошові кошти, банківська картка та посвідчення інваліда 3-ої групи.

Про факт заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 , а саме: гаманцем та пенсійним посвідченням, відображена інформація й в повідомленні до служби «102», яке надійшло 13.06.2023 о 17:20 від громадянки ОСОБА_18 , яка здійснювала виклик працівників поліції на прохання потерпілої ОСОБА_8 (матеріали ЄО №5167 від 13.06.2023) (судова справа, арк. 149).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень суд оцінює критично, вважає їх неправдивими та такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки його покази повністю спростовуються показаннями потерпілої та показаннями допитаних свідків, а також сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

Під час допиту у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтвердила, що 13.06.2023 грабіж стосовно неї вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , який спричинив їй тілесні ушкодження, після чого відкрито заволодів належним їй шкіряним гаманцем, в якому були грошові кошти у сумі 700 грн., банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та посвідчення інваліда 3-ої групи.

Суд враховує, що у обвинуваченого ОСОБА_3 із потерпілою ОСОБА_8 раніше не було неприязних стосунків та до події кримінального правопорушення вони не були знайомі між собою, тому підстав для обмови обвинуваченого у потерпілої немає.

Крім цього, покази потерпілої ОСОБА_8 загалом узгоджуються із дослідженими відеозаписами з камер спостереження від 13.06.2023, які були досліджені в ході судового розгляду, у зв`язку з чим показання потерпілої ОСОБА_8 суд вважає достовірними та правдивими.

Під час допиту у судовому засіданні потерпіла, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за дачу завідомо неправдивих показань, надала послідовні показання, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

На переконання суду, окремі неточності у показаннях потерпілої ОСОБА_8 щодо суми грошових коштів, які були в її гаманці того дня (в ході допиту у суді потерпіла не змогла точно зазначити суму викрадених грошових коштів 500 чи 700 гривень) пов`язані з давністю події кримінального правопорушення та тривалістю часу, який пройшов з моменту цієї події до дати її допиту у суді.

Крім цього, під час допиту у суді потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що раніше вона більш точно пам`ятала ці обставини.

В письмовій заяві від 08.08.2023, яка була подана ОСОБА_8 до ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, вона зазначила, що 13.06.2023 вказана особа відкритим шляхом заволоділа її особистими речами, а саме: гаманцем шкіряним червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти у сумі 700 грн., банківська картка та посвідчення інваліда 3-ої групи (к. п., арк. 8).

Таким чином, окремі неточності в показаннях потерпілої ОСОБА_8 не впливають на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини кримінальних правопорушень, які були вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 .

Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_3 про застосування до нього фізичного насильства та недозволених методів ведення досудового розслідування оперативними працівниками Відділу поліції № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, то 19.01.2024 прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 внесено відомості до ЄРДР за №0000034 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146-1 КК України, та визначено підслідність кримінального провадження за Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві.

При цьому, висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні цих кримінальних правопорушень не ґрунтуються на показаннях ОСОБА_3 , оскільки його винуватість доводиться іншими об`єктивними доказами у кримінальному провадженні.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України вищевказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена поза розумним сумнівом, підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , частково підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а також сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальних правопорушень, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану;

- ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів;

- ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом важливим особистим документом.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Висновком судово-психіатричного експерта № 203 від 09.10.2023 (к. п., арк. 131-133) підтверджується, що ОСОБА_3 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, яке відповідає правопорушення, ОСОБА_3 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_3 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, звертався до поліклінічного відділення КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня», з 2004 по 2005 року двічі проходив лікування, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи примусових заходів медичного характеру не потребує, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має, неодружений, будь-яких осіб на утриманні не має (к. п., арк. 101-107).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином та кримінальними проступками, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за санкцією ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, за санкцією ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та за санкцією ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, яке є необхідними та достатніми покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_8 не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Оскільки у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

До набрання вироком законної сили продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 07 березня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.08.2023 (дата обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по 06.03.2024 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-DVD-R диск із записами з камер зовнішнього спостереження за 13.06.2023 з приміщення "Аттика", розташованого за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 29-б залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження (к. п., арк. 41-43).

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення направляється обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1