УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представника власника майна - ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001451, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001451, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, вилучене 25 квітня 2024 року в ході проведення обшуку, за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , нежилі приміщення групи приміщень № 178 (сто сімдесят вісім) в літ. А, а саме на: мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з СІМ-карткою, комп`ютер Dell 4QXY7FS9AYUSKX, жорсткий диск SOLID STATE DRIVE CL100, серійний номер GZ8014090 , системний блок чорного кольору марки «Аsus», відео сервер білого кольору з назвою «HIKVISION», медична картка стоматологічного хворого ОСОБА_7 .

Так, своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001451 від 10.04.2024, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

16 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , нежилі приміщення групи приміщень № 178 (сто сімдесят вісім) в літ. А.

25.04.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку вищевказаною адресою,виявлено та вилучено вищевказане майно.

На підставі наведеного та враховуючи, що вилучене майно має статус речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його належного збереження, а також забезпечення проведення необхідних експертиз у кримінальному провадженні прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор в судове засідання не прибув, надіслав до Шевченківського районного суду м.Києва заяву, зі змісту якої вбачається, що особа просить проводити судове засідання без його участі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про арешт майна. Разом з тим, вказав, що за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 розглядається справа. Крім того, зазначив, що клопотання подане не в строк. Між тим, повідомив, що ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні думку адвоката підтримав. Разом з тим, вказав, що ОСОБА_9 був його пацієнтом та другом. Між тим, вказав, що він позичив останньому кошти та не повертав.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, слідчий суддя встановив, що Шевченківським УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001451 від 10.04.2024, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

16 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , нежилі приміщення групи приміщень № 178 (сто сімдесят вісім) в літ. А.

25.04.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку вищевказаною адресою,виявлено та вилучено вищевказане майно.

25.04.2024 року постановою старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_10 вказане майно було визнано речовим доказом.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Диспозицією п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження доказів, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за обставинами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення кримінального провадження та майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення проведення експертиз у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення клопотання прокурора, а саме в частині арешту на відео сервер білого кольору з назвою « HIKVISION », медична картка стоматологічного хворого ОСОБА_7 .

Крім того, слідчий суддя не вважає обґрунтованим клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з СІМ-карткою, комп`ютер Dell 4QXY7FS9AYUSKX, жорсткий диск SOLID STATE DRIVE CL100, серійний номер GZ8014090 , системний блок чорного кольору марки «Аsus», оскільки на думку слідчого судді, прокурором у клопотанні належним чином не було доведено значення вище викладеного вилученого майна для досягнення мети досудового розслідування, а також не доведено, що вказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження для розслідуваного кримінального правопорушення, що зумовлює потребу у залишенні клопотання про арешт в частині вказаного майна без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 25 квітня 2024 року в ході проведення обшуку, за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , нежилі приміщення групи приміщень № 178 (сто сімдесят вісім) в літ. А, а саме на: відео сервер білого кольору з назвою «HIKVISION», медична картка стоматологічного хворого ОСОБА_7 .

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1