УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 161/4868/24

провадження № 51-2241 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні подання Волинського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000059 (справа № 161/4868/24) щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК), до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку частини 3 статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Волинського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000059 (справа № 161/4868/24) щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК), до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Подання мотивовано тим, що у підготовчому судовому засіданні Луцького міськрайонного суду Волинської області захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав до суду письмове клопотання про направлення кримінального провадження № 0000059 стосовно ОСОБА_5 до Волинського апеляційного суду з метою подальшого направлення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для скерування за підсудністю до Вінницького міського суду. Зазначене клопотання захисник обґрунтував тим, що оскільки закінчення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК (який є більш тяжким), відбулося в м. Вінниця, так як ПП «Сучасні будівельні технології-12», де обвинувачений обіймав посаду директора, знаходиться в м. Вінниця, заволодіння коштами згідно з обвинувальним актом відбулося після їх перерахування на рахунки підприємства, після чого з`явилась реальна можливість ними розпоряджатися. Таким чином, захисник ОСОБА_6 вважає, що обвинувальний акт надійшов до Луцького міськрайонного суду Волинської області із порушенням правил територіальної підсудності і зазначене кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

Водночас, в поданні звертається увага на те, що ПП «Сучасні будівельні технології-12» зареєстроване та здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , а отже, кошти, заволодіння якими інкримінується ОСОБА_5 , перераховувались на розрахунковий рахунок ПП «Сучасні будівельні технології-12», що в м. Вінниця.

Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду.

Клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.

Від прокурора у кримінальному провадженні - Керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 надійшли заперечення на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2024 року, в яких він просить визначити територіальну підсудність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК за Луцьким міськрайонним судом Волинської області, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи та матеріали кримінального провадження, Суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Частиною 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 12 березня 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000059 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК.

Відповідно до положень ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК, є тяжким злочином та більш тяжким кримінальним правопорушенням серед інших у цьому кримінальному провадженні.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великих розмірах та у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Також, як вбачається зі змісту обвинувального акту, більш тяжкий інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 4 ст. 191 КК, було вчинено за таких обставин.

ОСОБА_5 , будучи службовою особою, після укладення договору підряду № 363 від 06 жовтня 2020 року на виконання робіт по об`єкту: «Реконструкція будівлі 51/325 (медпункт) в в/м № 51 ( АДРЕСА_2 », використовуючи свої службові повноваження, розробив злочинний план, направлений на незаконне заволодіння бюджетними коштами, виділеними на фінансування вищевказаних робіт. З цією метою були подані підроблені офіційні документи на підпис уповноваженій особі Замовника, а саме начальнику Квартирно-експлуатаційного відділу (далі - КЕВ) м. Володимир-Волинський ОСОБА_8 , який підписав ці документи, що в подальшому слугувало підставою для перерахування 11 грудня 2020 року КЕВ м. Володимир-Волинський на розрахунковий рахунок ПП «Сучасні будівельні технології-12» 1705107,13 грн за виконані підрядні роботи по договору № 363 від 06 жовтня 2020 року, з яких безпідставно перераховані 296061,50 грн за фактично невиконані роботи.

Склад злочину, передбачений статтею 191 КК, визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» (що в даному кримінальному провадженні і інкримінується обвинуваченому) з моменту отримання можливості винною особою розпоряджатися ними на власний розсуд.

У зазначеному кримінальному провадженні майнова шкода настала в момент перерахунку коштів з рахунку КЕВ м. Володимир-Волинський. У цей же час обвинувачений (якщо його винуватість буде доведено в установленому законом порядку) отримав можливість розпоряджатися цими коштами, а тому саме в цей момент злочин слід вважати закінченим.

Разом з тим, місце знаходження юридичної особи (ПП «Сучасні будівельні технології-12», що зареєстроване та здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 ), на рахунок якої перераховано кошти, не є визначальним у цьому випадку, оскільки обвинувачений міг розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці, з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів.

З огляду на зазначене, з урахуванням викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, не вбачається конкретного місця (адміністративно-територіальної одиниці) де саме обвинувачений, за версією органу досудового розслідування, отримав можливість розпоряджатися коштами КЕВ м. Володимир-Волинський, а отже неможливо точно визначити місце вчинення злочину.

Тому, зі змісту обвинувального акта не вбачається, що більш тяжке кримінальне правопорушення було вчинено на території, що відноситься до територіальної юрисдикції саме Вінницькому міському суду Вінницької області.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалося Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

За таких обставин Суд вважає, що кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено досудове розслідування, тобто Луцький міськрайонний суд Волинської області.

З урахуванням викладеного колегія суддів касаційного інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення подання Волинського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000059 (справа № 161/4868/24) щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

На підставі наведеного, керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд

постановив:

Подання Волинського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000059 (справа № 161/4868/24) щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3