Справа № 202/5895/24
Провадження № 1-кс/202/3215/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

06 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000295, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна подане в рамках кримінального провадження № 0000295, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000295, внесеного до ЄРДР 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, встановлено, що ОСОБА_4 , являючись службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою власного незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, 05.04.2024 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, прибув до м. Кривого Рогу з метою вивчення питання розроблення, модернізації озброєння, яке здійснює ТОВ «Будинок Дверей ЛТД», де зустрівся з директором підприємства ОСОБА_7 та оглянувши виробництво модернізованого озброєння, запропонував ОСОБА_7 проїхати до приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою подальшого обговорення отримання кодифікації на модернізоване озброєння.

Перебуваючи в приміщені ресторану «Весела Корчма» розташованого за адресою АДРЕСА_1 і, ОСОБА_4 оголосив директору ТОВ «Будинок Дверей ЛТД» ОСОБА_7 протиправну вимогу надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3 500 доларів США для себе, за вчинення ним як службовою особою безперешкодного отримання кодифікації на модернізоване озброєння яке виготовляє ТОВ «Будинок Дверей ЛТД», наголосивши дана умова є обов`язкова для отримання кодифікації.

У подальшому, ОСОБА_4 , являючись службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з метою власного незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, 02 травня 2024 року приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи в автомобілі «MAZDA CX-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ОСОБА_8 , по АДРЕСА_1 , одержав від директору ТОВ «Будинок Дверей ЛТД» ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3 500 доларів США для себе, за здійснення, з використанням свого службового становища, безперешкодного отримання ТОВ «Будинок Дверей ЛТД» кодифікації на модернізоване озброєння, яке виготовляє дане підприємство.

02.05.2024 слідчим відділу СУ ГУ НП в Дніпропетровській області о 21 годині 12 хвилин в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 .

03.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.04.2024, згідно якого директор ТОВ «Будинок Дверей ЛТД» ОСОБА_7 повідомив про скоєння кримінального правопорушення вимагання неправомірної вигоди службовою особою Міністерства оборони України; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.04.2024, який вказав, що у ході зустрічі з службовою особою Міністерства оборони України, який представився по імені ОСОБА_9 , останній вимагає у нього неправомірну вигоду у сумі 3500 доларів США, за отримання кодифікації на модернізоване озброєння яке виготовляє його підприємство ТОВ «Будинок Дверей ЛТД»; протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 15.04.2024, у ході проведення свідок ОСОБА_7 впізнав на фотознімках ОСОБА_4 як особу яка вимагає у нього неправомірну вигоду;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.05.2024, який вказав що у ході зустрічі з ОСОБА_4 , останній підтвердив вимогу передачі йому неправомірної вигоди у сумі 3500 доларів США, які він йому передав в автомобілі «Мазда СХ-5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_4 ; протоколом огляду грошових коштів від 02.05.2024, які були надані ОСОБА_7 для передачі ОСОБА_4 під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; протоколом обшуку автомобіля «Мазда СХ-5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 3500 доларів США, які були передані ОСОБА_7 , речовина зеленого кольору рослинного походження; повідомленням про підозру ОСОБА_10 ;іншими матеріалами кримінального провадження.

Санкцією ч.3 ст. 332 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Підставою для застосування арешту слідчий зазначає п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, зазначав, що майно на яке прокурор просить накласти арешт, зокрема квартира за адресою: АДРЕСА_2 , була придбана під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. Дружина підозрюваного не має ніякого відношення до інкримінованого злочину, а тому накладення арешту на належне їй майно буде незаконно обмежувати її законні права та інтереси щодо відчуження такого майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

03.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.04.2024, згідно якого директор ТОВ «Будинок Дверей ЛТД» ОСОБА_7 повідомив про скоєння кримінального правопорушення вимагання неправомірної вигоди службовою особою Міністерства оборони України; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.04.2024, який вказав, що у ході зустрічі з службовою особою Міністерства оборони України, який представився по імені ОСОБА_9 , останній вимагає у нього неправомірну вигоду у сумі 3500 доларів США, за отримання кодифікації на модернізоване озброєння яке виготовляє його підприємство ТОВ «Будинок Дверей ЛТД»; протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 15.04.2024, у ході проведення свідок ОСОБА_7 впізнав на фотознімках ОСОБА_4 як особу яка вимагає у нього неправомірну вигоду;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.05.2024, який вказав що у ході зустрічі з ОСОБА_4 , останній підтвердив вимогу передачі йому неправомірної вигоди у сумі 3500 доларів США, які він йому передав в автомобілі «Мазда СХ-5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_4 ; протоколом огляду грошових коштів від 02.05.2024, які були надані ОСОБА_7 для передачі ОСОБА_4 під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; протоколом обшуку автомобіля «Мазда СХ-5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 3500 доларів США, які були передані ОСОБА_7 , речовина зеленого кольору рослинного походження; повідомленням про підозру ОСОБА_10 ;іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другої цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, тобто з метою конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Статтею 59 КК України встановлено, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Конфіскація майна є одним із різновидів покарання. За загальним правилом, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч. 2 ст. 50 КК України). Цей захід підпадає під дію другого пункту статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який, зокрема, дозволяє Державам-учасницям контролювати використання майна для забезпечення виконання покарання (п. 70 рішення у справі «Маркус проти Латвії»). Відтак, слідчий суддя зазначає, що арешт майна з підстав забезпечення можливої його конфіскації переслідує легітимні цілі.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Прокурор просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно (квартиру та земельну ділянку) шляхом заборони відчуження з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, за яке передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Наявність обґрунтованої підозри, з огляду на стадію розгляду цього кримінального провадження, слідчим суддею вважається доведеною.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110), право власності зареєстровано 27.10.2023 на підставі договору дарування від 27.10.2023 та земельної ділянки площею 0,1 гa (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110), право власності зареєстровано 11.05.2019 на підставі рішення місцевого самоврядування, тобто до укладання шлюбу.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , необхідність накладення якого обґрунтована та обумовлена тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Санкція цієї статті передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Додаткове покарання конфіскація, є обов`язковим, а злочин, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до тяжких.

Щодо перебування квартири, на яке слідчий просить накласти арешт у спільній сумісній власності.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 ) 23.08.2022 ОСОБА_4 перебуває з 23.08.2022 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на праві приватної власності ОСОБА_4 належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка 27.10.2023 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_8 зареєстрована за ним на підставі договору дарування, а тому є особистою приватною власністю підозрюваного.

Арешт накладено у найменш обтяжливий для власника спосіб, а саме шляхом накладення заборони на його відчуження, без позбавлення права розпорядження та користування, що зумовить найбільш ефективне забезпечення досягнення мети кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає виправданим саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Криворізької спеціаліованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000295, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110) та земельну ділянку площею 0,1га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110), які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом заборони відчуження вказаного майна.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1