справа № 164/1232/23
п/с 1-кп/164/48/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їх захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку),

обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_13 (в режимі відеоконференцзв`язку),

обвинуваченої ОСОБА_14 , її захисника ОСОБА_15 (в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 19 травня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Маневицькому районному суді Волинської області перебуває вказаний обвинувальний акт, у зв`язку з чим прокурором ОСОБА_3 було подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , вмотивоване тим, що вказані особи обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, у зв`язку з чим в разі звільнення з - під варти, розуміючи суворість покарання та з метою не притягнення до кримінальної відповідальності, зможуть безперешкодно переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань КПК України. Про наявність ризику незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, свідчить те, що, перебуваючи на волі, зможуть здійснювати тиск у будь - яких формах на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні для зміни їхніх показань на власну користь, або відмови від дачі їх перед судом. Також про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить той факт, що ОСОБА_4 , ОСОБА_10 і ОСОБА_6 , будучи раніше судимими, на шлях виправлення не стали та продовжують вчиняти злочини.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів вказаним обвинуваченим без визначення альтернативного запобіжного заходу, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, які мають особливий рівень суспільної небезпеки, та у вчиненні злочину, передбаченого ст. 255 КК України - створення, керівництво злочинною спільнотою або злочинною організацією, а також участь у ній.

Захисник ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, вважає його необґрунтованим та таким, що суперечить практиці ЄСПЛ, зокрема в частині необхідності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише на підставі суворості майбутнього покарання у випадку доведення винуватості у інкримінованих злочинах.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив клопотання прокурора, просив відмовити у його задоволенні і застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Свої заперечення мотивував відсутністю належних доказів сторони обвинувачення та наявністю у нього на утриманні батька, який потребує стороннього догляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив клопотання прокурора та просив відмовити у його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_10 також заперечив клопотання прокурора, зазначив, що як громадянин України не буде мати наміру уникати від явки до суду, гарантією чого також є введений на території України воєнний стан.

Захисник ОСОБА_11 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід, наприклад, домашній арешт, оскільки досліджені докази сторони обвинувачення є суперечливими і не підтверджують винуватість обвинувачених у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.

Обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 заперечили клопотання прокурора та просили відмовити у його задоволенні.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наведені прокурором ризики є дійсними на момент проведення судового засідання, триваючими та такими, що виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який також з огляду на те, що вони є неодноразово судимими, відбували реальну міру покарання у виді позбавлення волі, обвинувачуються у вчиненні злочинною організацією умисних кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти життя та здоров`я населення, які за кваліфікацією злочинів є особливо тяжкими, і їх санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а також враховуючи стадію судового розгляду, суд приходить висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, будуть недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення.

Щодо покликання захисника ОСОБА_7 на необхідність застосування судом практики ЄСПЛ, яка заперечує тримання під вартою лише на підставі суворості можливого покарання, призначеного за умови доведеності винуватості у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, суд вважає доцільним зазначити наступне.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, застосовуючи (продовжуючи строк) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від соціуму більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (справа «Летельє проти Франції»).

Також суд вкотре звертає увагу, що під час вирішення питання продовження строку тримання під вартою судом не вирішується питання про визнання винуватим чи виправдування обвинувачених, допустимості доказів, а лише оцінюються ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 ст. 177 КПК України та можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, у тому числі і з врахуванням інших запобіжних заходів.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 - 178, 183 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів до 2 травня 2024 року включно, без визначення застави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шістдесят днів до 2 травня 2024 року включно, без визначення застави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на шістдесят днів до 2 травня 2024 року включно, без визначення застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1