справа № 631/385/24
провадження № 1-кп/631/98/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 2 у смт Нова Водолага кримінальне провадження № 0000203 від 15 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, який має середню освіту, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

10 серпня 2006 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

20 липня 2006 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

30 липня 2008 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 70, 71, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

02 грудня 2010 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 69, ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

08 листопада 2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

27 квітня 2017 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 5 місяців;

15 вересня 2017 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 10 днів;?

звільнений 28 грудня 2019 року з Темнівської виправної колонії Харківської області (№ 100), умовно-достроково на невідбутий термін 7 місяців 18 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24 лютого 2022 року (№2102-ІХ), відповідно до п. № 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. В подальшому правовий режим дії воєнного стану неодноразово продовжений та діє на теперішній час.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, останній раз 15 вересня 2017 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 10 днів, звільнений 28 грудня 2019 року з Темнівської виправної колонії Харківської області (№ 100), умовно-достроково, на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисні кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 05 лютого 2024 року близько 08:00 години ОСОБА_4 прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де вони удвох вживали алкогольні напої, які приніс із собою ОСОБА_4 . Після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_5 заснув в кімнаті спальні будинку за вищевказаною адресою, та у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, належного ОСОБА_5

05 лютого 2024 року близько 10:00 години, більш точного часу ані в ході досудового розслідування, ані в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходячись у вказаному місці, реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та повторно, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи та власник майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу в кімнаті кухні мобільний телефон Samsung моделі SM-J500H/DS(SEK) вартістю 1109,00 грн в силіконовому чохлі вартістю 80,00 грн (вартість встановлено відповідно до висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 905/24 від 17 лютого 2024 року).

В подальшому, ОСОБА_4 з викраденим мобільним телефоном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 05 лютого 2024 року близько 10 години, більш точного часу ані в ході досудового розслідування, ані в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , скориставшись тим, що останній заснув після спільного вживання алкогольних напоїв, вирішив здійснити крадіжку паспорта громадянина України, яким документовано (посвідчено особу) ОСОБА_5 .

У вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення паспорта, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою заволодіння паспортом громадянина України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи та власник майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав із сумки потерпілого, що знаходилась на кріслі в кімнаті кухні будинку, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , виданий 06 вересня 2021 року органом №6347.

В подальшому, ОСОБА_4 з вищевказаним паспортом з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим суттєво ускладнив реалізацію прав та законних інтересів потерпілого ОСОБА_5 .

Також, 05 лютого 2024 року близько 10 години, більш точного часу ані в ході досудового розслідування, ані в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , скориставшись тим, що останній заснув після спільного вживання алкогольних напоїв, вирішив здійснити крадіжку платіжних банківських карток ОСОБА_5 .

У вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_4 реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення банківських карт, що являються офіційним документом, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою заволодіння банківськими платіжними картками, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи та власник майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав із сумки потерпілого, що знаходилась на кріслі в кімнаті кухні будинку, банківську картку «Для виплат» з номером НОМЕР_2 імітована в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банківську картку «Бізнес Кредитка» з номером НОМЕР_3 імітована в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банківську картку з номером НОМЕР_4 імітована в АТ «Державний ощадний банк України».

Вищевказані банківські карти відносяться до персоніфікованої пластикової картки, що надає її власнику можливість безготівкової оплати товарів або послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків та банкоматах, та яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність, примітки до ст. 357 КК України, є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноваженою особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

В подальшому, ОСОБА_4 з вищевказаними банківськими картками з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим суттєво ускладнив реалізацію прав та законних інтересів потерпілого ОСОБА_5 .

Крім того, після викрадення 05 лютого 2024 року банківської картки з номером НОМЕР_4 імітована в АТ «Державний ощадний банк України», що належить ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , що знаходились на рахунку зазначеної картки, та яка не потребує вводу пін-коду при використанні її для здійснення розрахунків.

ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_5 в невизначеному розмірі, діючи з корисливих мотивів, діючи умисно та повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з метою незаконного особистого збагачення, скориставшись тим, що вищевказана банківська карта не потребує вводу пін-коду, у період з 12 по 14 лютого 2024 року в різний час вчинив ряд злочинних тотожних діянь, охоплених єдиним злочинним умислом, а саме, здійснював розрахунки вказаною карткою за придбані товари, в торгівельних точках в с. Липкуватівка Харківського району Харківської області: 12 лютого 2024 року о 07:32 годині в магазині ЧП «Галстян» розрахувався на суму 420 грн, 12 лютого 2024 року о 07:39 годині в магазині «Продукти» розрахувався на суму 60,30 грн, 12 лютого 2024 року о 07:44 годині в магазині ФОП «Ренкус» розрахувався на суму 298 грн, 12 лютого 2024 року о 09:28 годині в магазині ЧП «Галстян» розрахувався на суму 112,50 грн, 12 лютого 2024 року о 12:22 годині в магазині ФОП «Ренкус» розрахувався на суму 260 грн, 13 лютого 2024 року о 07.35 годині в магазині ЧП «Галстян» розрахувався на суму 393 грн, 13 лютого 2024 року о 11.06 годині в магазині ЧП «Галстян» розрахувався на суму 318 грн, 13 лютого 2024 року о 11.11 годині в магазині «Продукти» розрахувався на суму 70,10 грн, 13 лютого 2024 року о 11.16 годині в магазині «Продукти» розрахувався на суму 60,60 грн, 14 лютого 2024 року у невстановлений час в магазині ФОП «Ренкус» розрахувався на суму 115 грн, 14 лютого 2024 року у невстановлений час в магазині ЧП «Галстян» розрахувався на суму 248 грн, а всього на загальну суму 2355,50 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті та суду пояснив, що 05 лютого 2024 року зранку прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , який живе у АДРЕСА_3 , де вони разом вживали алкогольні напої. Потім потерпілий заснув, а він, ОСОБА_4 , взяв зі столу мобільний телефон у чохлі ОСОБА_5 та із сумки потерпілого його паспорт та банківські картки, та пішов додому. Коштами, що знаходились на картці АТ «Державний ощадний банк України», він здійснював розрахунки за придбані товари у магазинах с. Липкуватівка.

Він визнає свою вину, щиро розкаюється, жалкує про вчинене. Обвинувачений зазначив, що йому дуже соромно і він засуджує свою поведінку. Запевнив суд, що більше такого не вчинить. Додав, що шкода потерпілому відшкодована, оскільки все викрадене ним було вилучено у нього працівниками поліції та повернуто ОСОБА_5 .

Ураховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням заяви потерпілого, постанов про визнання речовими доказами, постанови огляду речей, висновку експертизи та матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 звернувся до працівників поліції з заявою про крадіжку банківських карток, паспорта громадянина України на своє ім`я, мобільного телефону за місцем свого мешкання у АДРЕСА_3 , після спільного вживання алкоголю з ОСОБА_4 , про що працівниками поліції було складено відповідний протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 січня 2024 року (ар. 122).

Слідчим 15 лютого 2024 року було оглянуто мобільний телефон Samsung моделі SM-J500H/DS(SEK), SBD1J201NS/2-B, чохол чорного кольору для мобільного телефону, карта Приватбанку «Для виплат» № НОМЕР_2 , карта Приватбанку «Бізнес Кредитка НОМЕР_3 , карта Ощадбанку № НОМЕР_4 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , про що складено відповідний протокол (ар. 123).

Постановою слідчого від 15 лютого 2024 року мобільний телефон Samsung моделі SM-J500H/DS(SEK), SBD1J201NS/2-B, чохол чорного кольору для мобільного телефону, карта Приватбанку «Для виплат» № НОМЕР_2 , карта Приватбанку «Бізнес Кредитка НОМЕР_3 , карта Ощадбанку № НОМЕР_4 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (ар. 124-125).

Постановою слідчого від 27 лютого 2024 року диск з відеофайлами, з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні магазину ФОП «Негода» по АДРЕСА_4 , на якому зафіксовано ОСОБА_4 при покупці товарів визнано речовим доказом (ар. 132-133).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 905/24 від 17 лютого 2024 року ринкова вартість досліджуваних об`єктів, з урахуванням зносу, станом на 05 лютого 2024 року, становила: мобільний телефон Sаmsung моделі SМ-J500Н/DS(SЕК), придбаний в 2020 році, в технічно справному стані - 1109 грн; чохол силіконовий чорного кольору, придбаний в 2020 році, без пошкоджень - 80 грн. Загальна вартість об`єктів дослідження становила 1189 грн (ар. 126-131).

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 1 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння (шляхом викрадення) паспортом;

- ч. 3 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, за ч. 1, 3 ст. 357 КК України згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд ураховує, що він має постійне місце реєстрації та мешкання, офіційно не працевлаштований, на обліку у наркологічному диспансері та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 та Харківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області не рахується, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до положень ст. 66 КК України, визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Слід зазначити, що суд, з урахуванням положень п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, вбачає наявність такої обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проте цю обставину не бере до уваги, не враховує під час призначення покарання та не покладає в основу судового рішення, що ухвалюється, з огляду на приписи п. 1 ч. 1 ст. 337 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 1 п. 1 Постанови від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив судам, що «при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання».

При призначенні покарання згідно з вимогами статті 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, сукупність всіх даних, які характеризують обвинуваченого, а також спосіб і обставини вчинення діянь, відсутність претензій матеріального та морального характеру від потерпілого, суд доходить висновку, що за вчинені кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції зазначеної статті, за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді позбавлення волі в межах санкції зазначеної статті, за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді позбавлення волі в межах санкції зазначеної статті. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, суд визначає остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1, 3 ст. 357 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В рамках цього кримінального провадження цивільний позов не заявлений, заходи забезпечення не застосовувались.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме; мобільний телефон Samsung моделі SM-J500H/DS(SEK), SBD1J201NS/2-B, чохол чорного кольору для мобільного телефону, карта Приватбанку «Для виплат» № НОМЕР_2 , карта Приватбанку «Бізнес Кредитка НОМЕР_3 карта Ощадбанку № НОМЕР_4 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 ; диск з відеофайлами, з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні магазину ФОП «Негода» по АДРЕСА_4 , на якому зафіксовано ОСОБА_4 , залишити у матеріалах кримінального провадження.

Частина 1 ст. 126 КПК України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України к процесуальним витратам відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів ч. 1 та 2 ст. 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, що залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 ст. 124 КПК України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведене експертне дослідження не такою установою, окрім того, стороною обвинувачення, у порушення принципу диспозитивності, не доведено факт сплати послуг ОСОБА_6 , яка має кваліфікацію судового експерта (свідоцтво №1886 від 09 червня 2017 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії України) стягнути витрати в порядку компенсації не уявляється можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368 - 371, 374 - 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України ч. 3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання та затримання ОСОБА_4 .

Речові докази по справі, а саме:

а саме; мобільний телефон Samsung моделі SM-J500H/DS(SEK), SBD1J201NS/2-B, чохол чорного кольору для мобільного телефону, карта Приватбанку «Для виплат» № НОМЕР_2 , карта Приватбанку «Бізнес Кредитка НОМЕР_3 карта Ощадбанку № НОМЕР_4 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 ;

диск з відеофайлами, з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні магазину ФОП «Негода» по АДРЕСА_4 , на якому зафіксовано ОСОБА_4 , залишити у матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1