Справа № 727/8571/23
Провадження № 1-кп/727/158/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002390 від 27 червня 2023 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Брусниця, Кіцманського району, Чернівецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

27.06.2023, приблизно о 09 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Чернівці, по вул. Головній, керуючи автомобілем марки «Pegueot Expert» номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом в між будинковому проїзді, біля будинку АДРЕСА_3 , не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху заднім ходом не переконався в тому, що він своїми маневром не створить небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, скоїв наїзд задньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , яка в цей момент знаходилася позаду даного транспортного засобу в статичному положенні.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна чисельні грудної клітки, передньої черевної поверхні живота, ділянки правого суглоба; струсу головного мозку; закритого багатовідламкового «вибухового» перелому задньо-зовнішніх відділів ацетабулярної впадини справа з діастазом відламків, із значним зміщенням головки правої стегнової кістки доверху та дозаду по відношенню до суглобової порожнини (за межі суглоба) із проривом даху; перелому зі зміщенням відламків по передньо-медіальній поверхні ацетабулума; перелому лівих IV, V, VI і VII ребер по середній аксилярній лінії із незначним зміщенням відламків; перелому контактних замикальних пластинок грудних хребців (Th6-Th7) сегменту з компресією та із порушенням цілісності кісткового остеофіту по вентральній поверхні на рівні даного сегменту; закритого перелому скалкового лівої променевої кістки в типовому місці; вивиху головки правої променевої кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

В даній дорожньо-транспортній обстановці водій ОСОБА_3 перед початком руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної пригоди із порушенням та невиконанням вимог п.п. 1.5, 2.3(6), та 10.9 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

6) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

При цьому порушення ОСОБА_3 п. 10.9 «Правил дорожнього руху» з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 серпня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

11 жовтня 2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначено до судового розгляду, прийнято до розгляду, цивільний позов, заявлений представником потерпілої ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 , долучено до матеріалів кримінального провадження, залучено в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова група» «ТАС» (03038, м. Київ, проспект Перемоги, 65).

07 травня 2024 року до суду надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням, в якому просила звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, відповідно до ст. 46 КК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання про закриття кримінального провадження, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу. На підтвердження своєї позиції, потерпіла запевнила суд, у тому що вони з обвинуваченим ОСОБА_3 дійсно примирилися, у неї відсутні до ОСОБА_3 будь-які претензії, обвинуваченим їй відшкодована завдана шкода в повному обсязі. При цьому представник потерпілої звернув увагу суду на те, що страховою компанією Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» потерпілій все ще не компенсовано шкоду.

У судовому засіданні прокурор просила клопотання задовольнити, перешкод для цього не вбачала, оскільки встановлено правові підстави для закриття кримінального провадження відповідно до статей 44, 46 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин та на те, що останній примирився з потерпілою та відшкодував завдані збитки в повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання потерпілої про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. При цьому відмітив, що він ознайомлений з клопотанням, суть обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України йому зрозуміла, він беззаперечно визнає свою вину у вчиненому, щиро кається, примирився з потерпілою ОСОБА_6 , яка не має до нього жодних претензій, не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, викладених у клопотанні, та надав суду письмову згоду на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши клопотання потерпілої, пояснення учасників судового провадження щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, дослідивши клопотання, а також матеріали, долучені прокурором до кримінального провадження, в тому числі й відомості, що стосуються особи обвинуваченого, а також докази на підтвердження процесуальних витрат та такі, що стосуються речових доказів у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав..

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 285 цього Кодексу передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами частини другої тієї ж статті, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що обвинувачений ОСОБА_3 проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до судової практики та роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примиренням винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним у результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до нетяжких злочинів з необережною формою вини.

Зважив суд й на те, що ОСОБА_3 несудимий, за даними наявної документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога, а також під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, має на утриманні неповнолітню дитину та сина інваліда ІІ групи, а також на те, що потерпіла у судовому засіданні підтвердила, що вони з обвинуваченим ОСОБА_3 дійсно примирилися, жодного неправомірного впливу на неї здійснено не було, жодних претензій до обвинуваченого, як матеріального так і морального характеру вона не має.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002390 від 27 червня 2023 року.

Також в рамках кримінального провадження №0002390 від 27 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.06.2023 року було накладено арешт на автомобіль марки «PEUGEOT EXPERT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 , та яким він керував на момент дорожньо-транспортної пригоди, шляхом обмеження права користування, розпорядження та відчуження з метою його збереження, як речового доказу.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що арешт на вказаний автомобіль накладався з метою збереження речових доказів, таке майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначено покарання у виді конфіскації майна - суд приходить до висновку про необхідність скасування вказаного арешту майна, з огляду на закриття кримінального провадження.

Відносно заявленого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою, на підставі ст. 46 КК України, заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Водночас, приймаючи рішення щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. При цьому, пунктом 3 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані із здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим є закриттям кримінального провадження за нереабілітуючою підставою, тобто свідчить про те, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Така підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження.

У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме така особа, а тому питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 44, 46 КК України, статтями 100, 124, 126, 174, 284-288, 314-316, 369-372, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою на підставі ст. 46 КК України задовольнити.

На підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження №0002390 від 27 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернутися із позовом до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» у порядку цивільного судочинства.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.06.2023 року у кримінальному провадженні №0002390 від 27 червня 2023 року на автомобіль марки «PEUGEOT EXPERT» реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Речовий доказ - автомобіль марки «PEUGEOT EXPERT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання ухвалою законної сили повернути власнику ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-автотехнічних експертиз в сумі 2629 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1