Справа №:755/6095/24
Провадження №: 1-кп/755/1021/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" червня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000131 від 11.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У судовому засіданні 12.06.2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 заявив та подав клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Клопотання вмотивоване тим, що відповідно до обвинувального акту, обвинувачений порушив п.1.5, 2.3(б), 12.3 ПДР України та інкриміновано ч. 1 ст. 286 КК України.

Пункти 1.5 та 2.3 (б) ПДР України носять декларативний характер загальних вимог, водночас, саме доказ порушення вимог пункту 12.3 ПДР України, є підставою притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 286 КК України. Пунктом 12.3 ПДР України зазначено - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного заходу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Ключова вимога вказаного пункту ПДР є виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, але у ході розгляду справи судом, почали встановлюватись обставини, які спростовували висновки досудового слідства щодо дій водія ОСОБА_3 тобто, наявні ознаки неправильності проведення алгоритму перевірки обставин ДТП за фактом наїзду на пішохода. У суді, учасникам судового провадження було продемонстровано відео запис з стаціонарно встановленої камери, якою відображено момент події наїзду на пішохода. З відео запису чітко видно, пішохід при переході дороги, яка має три смуги руху проїзної частини, зупиняється посередині середньої смуги руху і стоїть, пропускає вантажний автомобіль критий фургон, після його проїзду, розпочинає рух, зробила один чи два кроки, у цей момент з`являється легковий автомобіль, який гальмує, що підтверджується спрацюванням задніх світлових ліхтарів стоп-сигналів, і відбувається наїзд на пішохода. Пішохід розпочинав перехід зліва на право, по відношенню направлення руху легкового автомобіля, візуально із запису відео, відстань від місця де стояв пішохід до місця наїзду склала близько 1-1.5 метра. Разом з тим, аналізуючи висновки судової авто технічної експертизи від 25.03.2024 року № СЕ-19/111-24/18503-ІТ, проведеної експертом Київського науково дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_7 , вбачається їх невідповідність доказам перевірених судом. Для проведення судової авто технічної експертизи, основні дані представлені експерту отримані органом досудового слідства при проведенні слідчого експерименту 20.03.2024 року. Матеріалами експертизи зазначено вихідні дані - видимість до пішохода складає 80.80 м. (згідно слідчого експерименту). Присутнє посилання на покази пішохода. При цьому у суді 29.05.2024 року потерпіла ОСОБА_8 не підтвердила свої покази надруковані досудовим слідством, зокрема, не вказала про пройдені метри і скільки секунд, було до наїзду, мотивуючи, що після наїзду взагалі не пам`ятає обставин ДТП. Судова авто технічна експертиза виконана на даних слідчого експерименту від 20.03.2024 року, у якому вказано, що відстань від авто до моменту виникнення небезпеки для руху становить 80.8 метрів. Також слідчим експериментом вказано, що пішохід йшов від моменту виникнення небезпеки до місця наїзду 10.5 метрів, відповідно, час руху пішохода також враховано експертом, що взагалі не відповідає дійсним обставини справи. Допитана у суді ОСОБА_9 дала пояснення, що була присутня на слідчому експерименті. Проводився вимір відстані з місця водія автомобіля, що стояв (до статиста, який виконував роль пішохода. Статист стояв не на місці наїзду, а близько метрів 10 до цього місця, відстань до нього і автомобіля була 80.8. метрів. Хто встановив автомобіль на вказану відстань, їй не відомо. Допитаний у суді свідок ОСОБА_10 пояснив, що приймав участь у слідчому експерименті у якості статиста. Дійсно перший вимір проводився, коли він стояв не на проїзній частині, а на клумбі, метрів 10-15 до місця наїзду. Автомобіль стояв далеко, яка була відстань до нього не пам`ятає. Місце де йому стояти показав працівник поліції, він також чув спір між працівником поліції і водієм автомобіля, що цей вимір із відстанню у 80 метрів не правильний.

Взагалі не зрозуміло, чому для визначення відстані виникнення небезпеки для руху автомобіля під керування водія ОСОБА_3 , проводився замір відстані від місця знаходження статиста, який стояв метрів 10 від місця наїзду і до стоячого автомобіля на відстані 80.8. метрів, який був встановлений на вказаній відстані працівником поліції.

Адже відео записом підтверджено, у дійсності автомобіль під керування ОСОБА_3 рухався через декілька секунд після проїзду вантажного автомобіля-фургона, який суттєво обмежував оглядовість, а пішохід не йшов, а стояв, і перед наїздом зробив крок чи два.

Крім того, експерт посилається на перегляду відео ТОВ «Берлайн», на якому зазначені дата 11.01.24 06:37:22. пішохід починає переходити у спокійному темпі 06:37:29, о 06:37:35 наїзд, при цьому відсутнє посилання, що пішохід перед наїздом не йшов, а стояв, перед наїздом зробив крок чи два, водночас, у відео представленого до суду, відсутні показники секунд, тоді питання, що це за відео диск представлений був експерту та чи він є тотожний диску переданий до суді і невідомо джерело цих секунд.

Таким чином, умисно чи не за сумлінності, при проведення слідчого експерименту було спотворено дійсні обставини справи, для дослідження експерту не були представлені цифри вимірів, що відображали дійсну відстань від автомобіля і місця виникнення небезпеки для руху, а так, проведена судова авто технічна експертиза, від 25.03.2024 року є не правильною, а тому має ознаки недопустимого доказу.

У зв`язку з чим сторона захисту просить доручити органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) дії, саме, за фактом ДТП 11.01.2024 року наїзду водієм автомобіля «Тойота Авалон», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_3 на пішохода ОСОБА_8 , провести слідчий експеримент - визначити реальну відстань від автомобіля до місця наїзду, з моменту виникнення небезпеки для руху, для подальшого проведення іншої судової авто технічної експертизи.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав подане клопотання просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки слідчий експеримент у цьому кримінальному провадженні від 20.03.24 року був проведений відповідно до вимог КПК України. Прокурор подав до суду письмове заперечення, в якому виклав його обгрунтування.

Представник потерпілої погодився з думкою прокурора про безпідставність заявленого клопотання. Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

За положеннями ст. 240 КПК з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.(частина перша). За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу (частина друга). До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник (частина третя). Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту (частина шоста).

Судом досліджений в якості доказу у вказаному кримінальному провадженні протокол проведення слідчого експерименту від 20.03.2024 року з додатком (відеозаписом).

Встановлено, що 20.03.2024 року з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000131, слідчий за участю ОСОБА_3 , його захисника, представника потерпілої сторони та інших учасників слідчої дії, провів слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.01.2024 року, при цьому провів необхідні для встановлення істини у даному кримінальному провадженні досліди та випробування.

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_3 як учасник ДТП вказав на механізм дорожньо-транспортної пригоди, при цьому в ході відтворення події експериментальним шляхом встановлювалося місце розташування учасників ДТП, траєкторія руху автомобіля та інші обставини, які мають значення у цьому кримінальному провадженні.

На підставі даних слідчого експерименту, протоколу огляду місця ДТП, поясненнях ОСОБА_3 , протоколу огляду відеозапису, висновку експерта СЕ-19/111-24/2199-ІТ, протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 було проведено судову автотехнічну експертизу (висновок експерта №СЕ-19/111-24/185ОЗ-ІТ від 25.03.2024). Наданих експерту матеріалів було достатньо для проведення відповідної експертизи, клопотання про надання додаткових доказів на адресу слідчого не надходило.

У той же час, сам обвинувачений на час подання та розгляду даного клопотання не допитувався, суд його показання з іншими доказами у справі не оцінював.

За таких обставин судом не встановлено підстав для доручення слідчим органам проведення слідчих (розшукових) дій на даний час. Крім того, будь-яких клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування стороною захисту до органу досудового розслідування не подавалося, про що і не заперечувала сторона у судовому засіданні.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. ст. 240, 333, 371, 372, КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про проведення слідчих (розшукових) дій. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 02 липня 2024 року о 09 годині 50 хвилин.

Суддя ОСОБА_1