Справа № 729/86/24
1-кп/729/73/24 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 0001407 від 10.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лідине, Білопільського району, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин, строком на 30 діб, введено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 №451/2023 воєнний стан в Україні було продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року, строком на 90 діб.

ОСОБА_3 , 07.10.2023 року у період часу з 15 год. 29 хв. по 15 год. 34 хв., діючи в умовах воєнного стану, з метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав 759 грн. 20 коп. із рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», на якому знаходились грошові кошти ОСОБА_6 , доступ до якого (рахунку) здійснювався за допомогою банківської картки № НОМЕР_2 , що була знайдена ОСОБА_3 07.10.2023 біля входу до магазину ТОВ «АТБ-Маркет»/продукти 710/, розташованого в м. Бобровиця, Ніжинського району, Чернігівської області по вул. Олега Бичка, 2.

Так, достовірно знаючи, що грошові кошти, доступ до яких здійснюється за допомогою знайденої ОСОБА_3 банківської картки, належать іншій особі, у період часу з 15 год. 29 хв. по 15 год. 34 хв. ОСОБА_3 вчинив 3 тотожні діяння, об`єднані єдиним протиправним наміром, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 із банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я останньої, в AT КБ «ПриватБанк».

Зокрема, 07.10.2023 об 15:29 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Брусилівські ковбаси», розташованого за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 53, розрахувався грошовими коштами ОСОБА_6 за придбаний товар на суму 263,20 грн. за допомогою вищевказаної картки; 07.10.2023 об 15:30 год. перебуваючи в приміщенні магазину «Брусилівські ковбаси», розташованого за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 53, ОСОБА_3 розрахувався грошовими коштами ОСОБА_6 за придбаний товар на суму 151,00 грн. за допомогою вищевказаної картки; 07.10.2023 о 15 год. 34 хв. перебуваючи в приміщенні магазину «Авоська», розташованого за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 48В, ОСОБА_3 розрахувався грошовими коштами ОСОБА_6 за придбаний товар на суму 345,00 грн.

Всього ОСОБА_3 07.10.2023 було таємно викрадено, шляхом розрахунку за придбаний товар, з банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в AT КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , грошові кошти на загальну суму 759,20 грн., які він використав для власних потреб, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.?

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав, просить суворо його не карати , не оспорює фактичні обставини, дав показання, що злочин вчинив при обставинах вказаних у обвинувальному акті, в скоєному щиро кається, свій вчинок засуджує, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини скоєння кримінального правопорушення та ступінь суспільної небезпеки вчиненого , особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, обставину, що пом`якшує його покарання та істотно знижує ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, його відверте визнання вини у вчиненні злочину, щире співчуття з приводу цього та осуд своєї поведінки, відшкодування потерпілій матеріальних збитків, що свідчить про його бажання виправити наслідки вчиненого, раніше не судимий, також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу скарг на його поведінку не надходило, приймає до уваги висновок органів пробації, згідно якого виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі можливе і не становить певну небезпеку для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк та з урахуванням вище викладених обставин з подальшим звільненням його від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з ізолюванням його від суспільства буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами. Крім того, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України зможе позитивно вплинути найого поведінку та здатне виправити його та запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 ( два ) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: банківську карту № НОМЕР_2 відкрита у АТ КБ «ПриватБанк» - залишити у користуванні власника.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1