Справа №333/2163/24
Провадження №1-кп/333/590/24
ВИРОК

іменем України

21 червня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 12 січня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючий середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 03.03.2003 Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

- 08.06.2006 Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 22.02.2010 Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, покарання відбував у ВК №99 (Беленьківська), звільнився 16.05.2014 по відбуттю покарання ;

- 09.12.2014 Мелітопольським р/с Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, покарання відбував у ВК №88 (Оріхівська), звільнився 28.08.2018 по відбуттю покарання;

- 28.10.2019 Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

- 12.06.2023 Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим 3 роки.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи особою раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 12 січня 2024 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із подальшими змінами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_7 , який знаходився на другому поверсі приміщення магазину «Варус-10» розташованому по АДРЕСА_3 , де здійснював операцію по знятті грошових коштів у розмірі 10 000 гривень з банкомата «Приватбанку» з карти AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 та в момент виходу грошових коштів з банкомату вихопив грошові кошти з відділення банкомату. В цей час, ОСОБА_8 схопив ОСОБА_4 за руку та шляхом ривку вихопив їх у останнього. Продовжуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 направився за ОСОБА_9 до будинку АДРЕСА_4 , де знаходячись біля входу в приміщення вказаного будинку о 14 годині 02 хвилини ОСОБА_4 , в момент перерахування грошових коштів потерпілим, підійшов зі спини та за допомогою ривку вихопив грошові кошти у сумі 10 000 гривень з рук потерпілого, які належать останньому.

Після чого, ОСОБА_4 , разом з відкрито викраденим майном почав бігти, а потерпілий переслідував останнього та намагався схопити, але не зміг, оскільки послизнувся та впав. Після чого, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення злочину разом із викраденим майном і розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 10 000 гривень.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України не визнав та пояснив, що інкримінований злочин він не вчиняв, з потерпілим ОСОБА_6 не знайомий, вилучені у нього під час затримання в порядку ст.208 КПК України грошові кошти в розмірі 7 870 грн. номіналом по 500 грн. є його особистою власністю які були ним отримані в якості виплат ВПО та переказів від знайомих. Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з нього завданої матеріальної шкоди в розмірі 2130 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000грн. не визнає.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, його вина повністю підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 12 січня 2024 року в денний час добі він прийшов в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташовано в будинку по АДРЕСА_4 , де зустрівся з друзями. Після чого він прийшов на другий поверх торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де підійшовши до банкомату «Приват банк» почав здійснювати операцію зняття готівки з карти. В цей час до терміналу, який стояв поруч з банкоматом, підійшов незнайомий чоловік, як пізніше з`ясувалось ОСОБА_4 та почав здійснювати якісь дії у терміналі. В той час коли банкомат видав замовлені гроші (10 тисяч гривень номіналом по 500 гривень) то ОСОБА_4 несподівано своїми руками намагався їх вихопити, однак йому це не вдалося, оскільки він йому завадив. Після чого, він почав виходити в торгівельного центру, а ОСОБА_4 стояв в стороні та спостерігав за ним. Оскільки він забув картку, то повернувся до банкомату, забрав її, після чого, вийшов з торгівельного центру та направився до кафе «Кав`ярня» де його чекали друзі. Підійшовши до вхідної двері кафе, він зупинився та хотів порахувати зняті гроші, однак цей момент до нього с заду підійшов ОСОБА_4 вихопивши гроші почав відходити від нього. Він намагався його зупинити, схопивши за ворітник куртки, однак не впоровся з рівновагою та впав на коліно, а ОСОБА_4 в цей час зник у невідомому напрямку з викраденими грошима. В подальшому він зателефонував в поліцію, в це же день ОСОБА_4 було затримано та вилучено частину викрадених грошових коштів, які були йому повернуті.

На цей час він також впізнає обвинуваченого і може впевнено зазначити, що саме ОСОБА_4 заволодів його грошовими коштами.

Вчиненим злочином йому завдано матеріальну та моральну шкоду, яку він просить задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого. Крім того просить призначити обвинуваченому ОСОБА_4 суворе покарання у виді позбавлення волі;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він працює головним інженером торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Він як інженер обслуговує камери спостереження при вході в торгівельний центр та камери, які розташовані на 2 поверсі приміщення, оскільки на першому поверсі розташований магазин «Варус», який має свою систему відеоспостереження та її обслуговування. В січні 2024 року до нього звернулись працівники поліції з приводу перевірки запису з відео реєстратора камер спостереження щодо вчинення кримінального правопорушення щодо чоловіка, як пізніше з`ясувалось, потерпілого ОСОБА_6 . Під час перегляду відеозаписів було встановлено, що, як пізніше з`ясувалось обвинувачений ОСОБА_4 , слідкував за потерпілим ОСОБА_10 коли останній намагався зняти кошти з банкомату «Приват банк», розташованому на другому поверсі торгівельного центру та в подальшому направився за потерпілим, коли той вийшов з приміщення торгівельного центру. В подальшому працівники поліції вилучили відповідні записи з камер відеоспостереження.

Крім того, він неодноразово бачив ОСОБА_4 в приміщенні торгівельного центру, де останній чіплявся до перехожих, в основному до військовослужбовців;

- даними, отриманими під час огляду місця події від 12 січня 2024 року та фототаблиці до нього. Під час зазначеної слідчої дії встановлено, що місцем події є приміщення другого поверху ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходяться магазини, банкомат та термінал «Приватбанк», та прилегла територія приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .;

- даними, отриманими під час пред`явлення особи для впізнання від 12 січня 2024 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 вказав на ОСОБА_4 як на особу, яка відкрито заволоділа його грошовими коштами;

- даними, отриманими під час огляду DVD- диску 4,7 гбт з відеозаписом з камер спостереження приміщення ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з якими 01-12-24 час 13:35:15 ОСОБА_4 підходить до банкоматів та придивляється до осіб, які знімають грошові кошти в банкоматах. 2024-01-12 час 13:44:17 в приміщенні холу другого поверху ТЦ «Варус» на сходинках ескалатору піднімається потерпілий ОСОБА_6 та підходить до банкомату, після чого виходить з поля зору. О 13:44:38 ОСОБА_4 прямує в бік банкомату, та виходить з поля зору. О 13:51:44 потерпілий ОСОБА_6 входить в поле обзору камери з боку місця розташування банкомату та проходить до сходинок та спускається на 1 поверх. О 13:51:58 з того ж самого боку у поле обзору камери входить обвинувачений ОСОБА_4 та слідом за ОСОБА_6 спускається сходинками на 1 поверх. О 13:52:38 ОСОБА_6 виходить з приміщення торгівельного центру та прямує ліворуч вздовж будівлі в бік ринку по АДРЕСА_1 . О 13:52:41 слідом за ОСОБА_6 з приміщення торгівельного центру виходить ОСОБА_4 та прямує за потерпілим та даними отриманими із камери відеоспостереження розташованої на стіні буд. АДРЕСА_4 , над входом до кафе «Кавярня», де 2024.01.12 о 14:02:07 на огородженій площадці знаходиться потерпілий ОСОБА_6 , який рахує грошові кошти тримаючи їх в руках, а з боку від входу знаходиться обвинувачений ОСОБА_4 , який рухається до потерпілого та з правого боку обіймає ОСОБА_11 за плечі та вихоплює рукою у нього з рук грошові кошти, після чого виходить з площадки, а потерпілий біжить за ним. О 14:02:18 потерпілий ОСОБА_6 наздоганяє ОСОБА_4 за територією майданчика, хапає за куртку, однак падає, а ОСОБА_4 зникає у невідомому напрямку;

- даними, отриманими під час огляду DVD- диску 4,7 гбт з відеозаписом з камер спостереження приміщення ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_5 ., згідно яких вбачається, 01-12-24 час 14:36:56 ОСОБА_4 заходить в приміщення торгівельного залу де підходить до банківського терміналу користується ним, та покидає приміщення магазину;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12 січня 2024 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), відповідно до якого 12 січня 2024 року о 16 год. 00 хв. в присутності двох понятих та захисника було затримано ОСОБА_4 , у якого вилучено: купюри номіналом 500 грн. в кількості 15 шт. на загальну суму 7500грн.; купюри номіналом 100 грн., 50грн., 20грн. та 10грн., на загальну суму 370грн.; термінальний чек від 12.01.2024 року, мобільний телефон марки «ZTE», Blade A7s2020 в корпусі чорного кольору, IMEI1 НОМЕР_2 I, IMEI2 НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ;

- даними отриманими з протоколу огляду від 17.01.2024 виписки по витратам по картці НОМЕР_1 АТ «Приват-банк», яка належить ОСОБА_6 від 15.01.2024 відповідно до якої 12.01.204 о 13 год. 45хв. знято готівку з банкомату Супермаркет Варус м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, 10а в сумі 10 000,00 грн.; термінального чеку від 12.01.2024 (14:35) Ситова 4, м. Запоріжжя термінал № НОМЕР_5 здійснено переказ 1500 грн.: телефон платника НОМЕР_6 , отримувач електронний гаманець 75902 (зарахування АТ Державний ощадний банк України); мобільний телефон марки «ZTE», Blade A7s2020, в корпусі чорного кольору, IMEI1 НОМЕР_2 I, IMEI2 НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ;

З метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено такі процесуальні рішення, документи та інші матеріали:

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000071 від 12 січня 2024 року.

Рапорт працівників патрульної поліції від 12 січня 2024 року.

Протокол прийняття заяви про вчинений злочин від 12 січня 2024 року.

Постанови про визнання речових доказів від 13 січня 2024 року та 18 січня 2024 року.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86; рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України» - п.53).

В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставин скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Позиція сторони захисту та мотиви суду.

Суд не враховує показання обвинуваченого ОСОБА_4 про його невинуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, з огляду на те, що вони суперечать дослідженим, перевіреним і оціненим судом доказам, зокрема фактичним даним, що містяться в показаннях потерпілого ОСОБА_6 свідка ОСОБА_12 , даним з протоколів огляду місця події та речей, впізнання участю потерпілого ОСОБА_6 , даними отриманими під час огляду відеозаписів з камер спостереження, які з урахуванням відсутності доказів, що підривають довіру до них, узгоджуються із встановленими судом обставинами події злочину і підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчиненні.

Висновки суду щодо винуватості обвинуваченого та кваліфікації його дій.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дослідженні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зібраними доказами у кримінальному провадженні поза розумним сумнівом підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

З таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує його дії за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Мотиви призначення судом покарання.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. Судом також враховуються положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово засуджений за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку, не має постійного місця проживання та реєстрації, є тимчасово переміщеною особою, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, на хронічні захворювання не страждає, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КПК України судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КПК України суд вбачає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтовану на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, які мають корисливий характер, його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання, беручи до уваги думку потерпілого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі.

На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 такого покарання буде справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

При призначенні покарання суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.ст.69,75 КК України.

Водночас, враховуючи, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 в період невідбутої частини покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року, суд призначає остаточне покарання із застосуванням положень ст.71 КК України.

Суд зауважує, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідає позиції ЄСПЛ, викладеній в рішеннях по справам «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 року та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 року, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14 січня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислюється з моменту його фактичного затримання, а саме 12 січня 2024 року.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.

Судом також розглянуто цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення на його користь завданої матеріальної шкоди в розмірі 2130 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав повністю.

Так, відповідно до ч.5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ст.1177 ЦК України, шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від злочину, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення на його користь завданої матеріальної шкоди в розмірі 2130грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн., є законним і обґрунтованим, та підлягає повному задоволенню.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371,374,376,395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 12 січня 2024 року розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 19 жовтня 2022 року по 12 червня 2023 року відповідно до вироку суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 2130грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000грн.

Речові докази:

- три ДВД - диска з записом з камер відеоспостереження ТОВ «Омега» супермаркет «Варус-10», ТОВ «Сільпо» та буд.7 по вул.Північнокільцева в м.Запоріжжя залишити в матеріалах кримінального провадження;

- виписка витрат по картці НОМЕР_1 АТ «Приват-банк» яка належить ОСОБА_6 від 15.01.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- купюри номіналом 500 грн. в кількості 15 шт., на загальну суму 7500грн.; купюри номіналом 100 грн., 50грн., 20грн. та 10грн., на загальну суму 370грн. які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити у користуванні останнього;

- термінальний чек від 12.01.2024 року, мобільний телефон марки «ZTE», Blade A7s2020 в корпусі чорного кольору, IMEI1 НОМЕР_2 I, IMEI2 НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №4 РУП ГУНП в Запорізькій області повернути за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1