УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши матеріали за клопотанням прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001314 від 02.07.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, в провадженні сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001314 від 02.07.2022 року за ознаками кримінальних проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Київською окружною прокуратурою м. Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.06.2022 року приблизно о 19 год. 29 хв. за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 11-Б, невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у сумі 20000 грн., які належить гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розмір матеріального збитку 20000 грн.

В ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, встановлено, що ОСОБА_3 , 23.06.2022 року через мережу інтернет, на платформі «Безплатка», знайшов оголошення про надання послуги пригону з Європи автомобіля. В подальшому ОСОБА_3 , зв`язався з особою, що представилася ОСОБА_4 та домовився про надання послуги, при цьому перерахував 20000 гривень на рахунок Ощадбанку рахунок № НОМЕР_1 , а продавець запевнив, що автомобіль їде до кордону.

30.06.2022 року особа що представилась ОСОБА_4 видалив переписку з потерпілим та перестав виходити на зв`язок.

Під час досудового розслідування, дізнавачем отримано тимчасовий доступ до банківської таємниці, в ході виконання якого встановлено, що з карткового рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «ОЩАДБАНК» та на який потерпілий перерахував грошові кошти в сумі 20000 гривень, було здійснено зняття грошових коштів за адресою: АДРЕСА_1 , через ATM UKR ODESSA BRANCH 10015-0000 586459 A1500013. А також було з`ясовано, що дана картка відкрита на ім`я ОСОБА_5 .

В подальшому встановлено, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснює свою протиправну діяльність спільно з гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який безпосередньо здійснює спілкування з потерпілим, а ОСОБА_5 надала свою банківську картку для отримання, в протиправний спосіб, грошових коштів.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому було отримано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси Федудеєвої про задоволення клопотання та надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 26.10.2023 року в період часу з 07:45 по 09:12 год. в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , за участю гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні.

Прокурор у клопотанні зазначає, що вилучене під час обшуку майно є речовими доказами та може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому прокурор з метою забезпечення збереження вилученого майна в якості речових доказів звертається до слідчого судді із клопотанням про його арешт.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

На переконання слідчого судді клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, прокурором не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено його відношення до розслідуваного к/п № 0001314 від 02.07.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та яким чином зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Прокурор у клопотанні визначив метою накладення арешту на вказане вилучене майно його збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Слідчому судді незрозуміло, які обставини в рамках кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК України можуть підтвердити, зокрема, предмети візуально схожі на бойові набої та пристрої для куріння з залишками речовини для куріння.

Клопотання, окрім, процесуальних документів про визначення уповноважених осіб у кримінальному провадженні, повідомлення про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, копії протоколу допиту потерпілого та свідка, копії протоколу обшуку, копії ухвали слідчого судді на підставі якої був проведений обшук та постанови про визнання вилученого майна речовими доказами, не містить документів, які б обґрунтовували доводи клопотання.

Органом досудового розслідування не допитано особу, в якої було вилучено майно з приводу обставин вчинення кримінального проступку в рамках кримінального провадження.

Окрім цього, відповідно до вимог ст. 171 КПК України прокурор належним чином не мотивував своє клопотання стосовно того, який зв`язок є між кримінальними правопорушеннями, які розслідуються та майном яке належить третій особі.

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити з яких причин наразі вилучене майно необхідне органу досудового розслідування для огляду та чому прокурор вважає, що при його огляді буде можливе виявлення інформації, яка може мати значення для встановлення обставин імовірного вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001314 від 02.07.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1