КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 01 листопада 2023 року, апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Києві, неодруженого, працюючого директором, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ра6ніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, -

за участю: в режимі відеоконференцзв`язку прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене начальником управління Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосовано до підозрюваногозапобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонено йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 вересня 2023 року включно та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Вважає оскаржувану ухвалу 6незаконною, необгрунтованною та невмотивованою, через істотні порушення вимог КПК України та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

Прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 за час дії на території України правового режиму воєнного стану здійснював перетин державного кордону на невстановлених підставах, що свідчить про його можливість виїзду за межі України, також ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому розуміючи тяжкість та невідворотність настання подальшого покарання, неможливість ухилитись від кримінальної відповідальності, а тому у підозрюваного є всі підстави для ухилення від органів досудового розслідування всіма можливими засобами та способами.

Крім того, ОСОБА_6 не перебуваючи під вартою, матиме доступ до речових доказів, які можуть доводити його причетність до вчинення кримінального правопорушення, а відтак може їх знищити, змінити або спотворити.

Також, підозрюваний може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 зловживаючи зв`язками злочинної організації (що неодноразово знайшло своє підтвердження у розсекречених матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій), дружніми відносинами та авторитетом має можливість впливати на свідків, деяких на даний час не встановлено. Крім того, ОСОБА_6 в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів, котрі нададуть останньому можливість безпосередньо, або за участі інших осіб фізично та психологічно вплинути на свідків, що призведе до зміни показів вже допитаних осіб та відмови давати покази встановлених в ході досудового слідства очевидців подій злочинів (враховуючи спосіб вчинення злочину, із погрозами, залякуванням, постійного тиску, пошкодження майна, підкидання відрубленої голови тварини із надписом "думай" під адресу проживання потерпілих).

Прокурор вважає, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи тривалість вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілих та постійного підвищення тиску на них у зв`язку із недосягненням злочинного результату може спланувати вчиненняінших протиправних діянь, які можуть негативно вплинути на хід досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як убачається з матеріалів судового провадження, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 вересня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0002710, за підозрою у тому числі ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

27 липня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

31 липня 2023 року начальник відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із начальником управління Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року залишено без задоволення клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонено йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 вересня 2023 року включнота покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для здійснення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України, відтакзапобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,враховуючи при цьому наявні докази про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатнім для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, слідчим суддею встановлено, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, є формальним та недоведеним, а, отже, не покладається в основу при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якої суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання потерпілого і свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Вказане доводить, що можливість впливу на свідків є досить ймовірною.

Крім того, слідчий суддя встановив, що існує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи із способу, характеру вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який не становитиме порушення прав підозрюваного, а отже буде розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження, врахувавши, що ОСОБА_6 є працюючою особою, одружений, має малолітню дитину, постійне місце проживання, та прийшов до обґрунтованого висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Крім того, колегією суддів враховано і те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 перебуває на розгляді у суді першої інстанції по суті, де проведено підготовче судове засідання і до підозрюваного застосовано запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 199, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 752/15404/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження 11сс/824/5018/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183, 199 КПК