Справа № 309/649/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/387/23 за апеляційною скаргою прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , без освіти, одруженого, має на утриманні десять дітей, не працюючого, раніше судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2023 року визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`яти років одного місяця.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано ОСОБА_7 невідбуте покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 23.03.2023 року - 5 місяців позбавлення волі та визначено ОСОБА_7 остаточно до відбування покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня затримання 13 березня 2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено тримання під - вартою до вступу вироку в законну силу.

Речові докази - два велосипеди: марки «Titan» сірого кольору та марки «Formula» чорного, які передані потерпілій ОСОБА_8 - залишено у її розпорядженні.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-3/655-ТВ від 01.02.2023 року у розмірі 755,12 грн. та судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-23/657-ТВ від 01.02.2023 року у розмірі 943,90 грн. (одержувач ГУК у Закарпатській області /Ужгородська тг/ 24060300, Казначейство України, р/р: UA0007493).

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 , у період з листопада 2022 року по січень 2023 року, під час дії указу Президента України №64/2022: Про введення воєнного стану в Україні, проникнувши на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з підсобного приміщення, викрав два велосипеди, а саме велосипед марки «Titan» сірого кольору, та велосипед марки «Formula» чорного кольору. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-3/655-ТВ від 01.02.2023 року, ринкова вартість велосипеда марки «Titan» Discovery сірого кольору бувшого у використанні, з врахуванням ознак зносу, станом цін на 01.11.2022 року, становить 4533,00 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-23/657-ТВ від 01.02.2023 року ринкова вартість велосипеда марки «Formula» DAKAR24 чорного кольору бувшого у використанні, з врахуванням ознак зносу, станом цін на 01.11.2022 року, становить 5578,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у житло, вчинене в умовах скоєного стану.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок змінити в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання. На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого та потерпілої сторони, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: обвинувачений та потерпіла сторона належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від них не надходило; в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого і його явка не визнавалась апеляційним судом обов`язковою; від обвинуваченого не надходило заяв про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги; прокурор не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі сторін обвинуваченого та потерпілої сторони.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 , кваліфікацію його дій за ч. 4 ст.185 КК України, сторонами кримінального провадження не оспорюються і апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряються, у зв`язку з чим визнаються обґрунтованими і належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на матеріалах та фактичних обставинах кримінального провадження.

Тому, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 переглядається в межах доводів апеляційної скарги, зокрема щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання.

Зокрема, відповідно до вимог ст.71 КК України призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин.

У постанові від 06.12.2021 у справі №243/7758/20 Об`єднана Палата Верховного Суду дійшла висновку, що для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК України правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець передбачає наявність двох обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності, а саме:

момент вчинення нового кримінального правопорушення засудженим відбувся після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за попереднім вироком;

наявна невідбута частина покарання (основного та / або додаткового) за попереднім вироком на час призначення покарання за новим вироком.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше був засуджений вироком Хустського районного суду від 23.03.2023 на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до обвинувального акту та встановлених судом обставин, кримінальне правопорушення вчинене ним до постановлення цього вироку, а саме в період з листопада 2022 року по січень 2023 року.

При призначенні покарання ОСОБА_7 за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, суд першої інстанції мав керуватись ч.4 ст. 70 КК України, а не ст. 71 КК України.

Вказане свідчить про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність при визначені обвинуваченому остаточного покарання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни вироку щодо ОСОБА_7 у частині призначення покарання із застосуванням приписів ч.4 ст. 70 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність і обґрунтованість ухваленого в кримінальному провадженні судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає, що вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст.185 КК України до 5 років та 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді