Справа № 405/7459/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням за №0001825 від 28.06.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19.01.2023, включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник та обвинувачений заперечили щодо продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, просили змінити на цілодобовий домашній арешт, оскільки останній проживає із сестрою, не має наміру впливати на свідків та потерпілу особу, а також ухилятися від суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надане клопотання та матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Положення ст.183 КПК України визначають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 не працює, даних про одружений та утриманні осіб суду не надано. Також, ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, серед іншого за злочини проти життя та здоров`я особи, на даний час має незняту та непогашену судимість.

З огляду на вказане, суд зазначає, що на даний час існують високі ризики можливості переховування від суду, впливу на свідків та потерпілого, вчинення інших кримінальних правопорушень, з огляду на те, що обвинувачений не контролює свої дії під впливом емоцій, а тому, належна поведінка ОСОБА_5 під час судового розгляду не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень. Також, у ОСОБА_5 встановлено відсутність міцних соціальних зв`язків, а також встановлено, що осіб, які б могли забезпечити мінімальні потреби обвинуваченого на час перебування під цілодобовим домашнім арештом не має, як і не має постійного місця проживання.

Вказані обставини можуть свідчити про ймовірність переховування від суду.

Також, у кримінальному провадженні під час судового розгляду не допитані свідки та потерпілі, тому перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, може здійснити вплив на них.

За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе їм запобігти.

З метою виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання ОСОБА_5 під вартою строком на 60 днів.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вченні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд відповідно до п.п.1-2. ч.4 ст. 183 КПК України при продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 заставу не визначає.

Керуючись ст. 177 КПК України, суд,

постановив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 15 березня 2024 року, включно, без визначення застави.

Копії ухвали направити до ДУ Кропивницький СІ для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6