У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000556, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (в порядку п. 3 1 ч. 1 cт. 284 КПК України),-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000556, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (в порядку п. 3 1 ч. 1 cт. 284 КПК України).

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження № 0000556 від 19.03.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У ході досудового розслідування установлено, що 25.08.2008 року біля 03 годин ранку невідомою особою, яка перебувала на подвір`ї диско-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в с. Р.Геївці, спричинила гр. ОСОБА_4 , 1984 р.н., мешканцю АДРЕСА_1 , згідно з попередньої довідки лікаря Ужгородської ЦМКЛ від 25.08.2008 року «Ложове проникаюче поранення передньої черевної стінки». В ході лікування потерпілого в хірургічному відділенні ЦМКЛ м.Ужгорода в нього виявлено: «вогнепальне проникаюче поранення черевної порожнини з множинними пораненнями тонкого кишечника та його брижі», ймовірно спричинене пострілом з мисливської зброї.

Виходячи з вищевикладеного, досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000556 встановлено факт кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України разом з тим, слідством на даний час не встановлено особу, яка здійснила розбій поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

Так прокурор посилається у клопотанні на положення п. 31 ч. 1 ст. 284, п. 11 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України.

Прокурор зазначає, що враховуючи те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, становить 10 років, а з моменту вчинення кримінального правопорушення, минуло понад 15 років, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, в кримінальному провадженні № 0000556 відсутні речові докази. Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Враховуючи перелічені вище норми закону а саме те, що закриття кримінального провадження на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише судом, тому лише суд уповноважений скасовувати арешт та вирішувати подальшу долю речових доказів у кримінальному провадженні, яке закривається на підставі п. 3 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 4 ст. 174, п. 3і ч. 1 ст. 284, п. I1, ч. 2 ст. 284 КПК України, прокурор просить суд закрити кримінальне провадження ЛЗ» 0000556 на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, подане клопотання підтримує повністю.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Судом з матеріалів кримінального провадження встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження № 0000556 від 19.03.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (витяг з ЄРДР від 03.02.2023).

04.09.2008 згідно постанови слідчого порушено кримінальну справу по факту спричинення гром. ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за ознаками злочину, передбаченого ст. 121 ч. КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування:

проведено огляд місця події, що підтверджується протоколом огляду від 25.08.2008 року;

відібрано пояснення від свідків.

затверджено план проведення спільних слідчих дій та оперативно-розшукових заходів по розслідуванню кримінальної справи №1219808;

надано вказівки у кримінальній справі;

надані доручення..;

винесено постанову про визнання потерпілим ОСОБА_4 , та допитано потерпілого;

проведено судово-медичне обстеження потерпілого (акт обстеження від 27.08.2008 міститься у матеріалах);

призначено (постанова слідчого від 05 вересня 2008 року) та проведено судово-медичну експертизу потерпілого (висновок експерта №979 від 05.09.2008 року);

частково виконано доручення у рамках даної кримінальної справи;

отримано дозвіл та проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5

призначено продуктів пострілу постановою від 11.11.2008 року;

проведено відтворення обстановки та обставин події (протоколи від 12.11.2008та від 19.11.2008 року)

призначено (постанова від 12.11.2008 року ) та проведено судовово-медичну експертизу (додатковий висновок експерта №1222 від 12.11.2008 року)

досудове слідство у даній кримінальній справі декілька разів зупинялося (постанови від 02.12.2008 року до встановлення осіб які скоїли злочин, від 29.12.2008 року до встановлення осіб які скоїли злочин, від 08.06.2008 року, 28.08.2008 ) та відновлювалося (постанови від 08.12.2008, від 29.04.2009 року, від 10.08.2009 року, від 02.09.2009 року)

проведено допит підозрюваного ОСОБА_6

проведено із потерпілим, пред`явлення осіб для впізнання.

отримано дозвіл та проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 ;

отримано дозволи на проведення виїмки роздруківок з`єднання абонента мобільного телефону.

У матеріалах справи міститься лист заступника Ужгородської міжрайонної прокуратури про забезпечення досудового слідства у вказаній кримінальній справі відповідно до вимог ст. 22 КПК України,вказано на те, що про хід розслідування інформувати Ужгородську міжрайонну прокуратуру для подальшого інформування прокуратури Закарпатської області.

Також повторно надано доручення (в порядку ст.114 КПК України) щодо встановлення очевидців злочину, забезпечення таких осіб для проведення із ними слідчих дій, перевірки до кінця причетності до скоєння даного злочину ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 24 жовтня 2009 року припинено кримінальне переслідування гр. ОСОБА_6 ,1973 р.н. та ОСОБА_5 , 1971 р.н. за недоведеністю їх участі у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Окрім того, постановою слідчого від 24.10.2009 зупинено досудове слідство по кримінальній справі №1219808 до встановлення осіб які скоїли вище наведений злочин.

Постановою заступника прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури від 12.03.2012 скасовано постанову про зупинення досудового слідства. При цьому у постанові вказано на те, що 24.10.2009 року досудове слідство у справі востаннє зупинено ст. слідчим на підставі п.3 ст. 206 КПК України і на потязі більше двох років не поновлювалося, доручення органу дізнання на проведення слідчих дій та оперативно-розшукових заходів, направлених на розкриття злочину, не направлялися.

Згідно витягу із ЄРДР від 19.03.2013 кп №0000556, орган досудового розслідування Ужгородський РВУ МВС України в Закарпатській області дата внесення 18.03.2013

У вказаному кримінальному провадженні надано доручення про проведення досудового розслідування, міститься також повідомлення про початок досудового розслідування, надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій (від 05.09.2013 №541/СВ). Згідно відповіді на яке проведеними заходами встановити можливих свідків та очевидців даного діяння, а також особу що вчинила дане кримінальне правопорушення не надалось можливим.

Також судом встановлено, що за вих. №10625/1-2023 від 01.02.2023 старшим слідчим ОСОБА_7 , надано доручення у вказаному кримінальному провадженні щодо встановлення осіб які вчинили вказане кримінальне правопорушення, встановлення можливих свідків.

Слід зазначити, що незважаючи на встановлення строку для надання вмотивованої відповіді (не пізніше як 20.02.2023 року), матеріали станом на день розгляду клопотання, інформації щодо виконання вказаного доручення не містять.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що проведеними слідчими діями не вдалось встановити особу, яка вчинила вказаний злочин, відносно підозрюваних осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , припинено кримінальне переслідування (постанова від 24.10.2009), іншим особам не повідомлено про підозру.

Частиною четвертою статті 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора

Згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

З аналізу норми п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України випливає, що обов`язковою умовою для закриття кримінального провадження з цієї підстави, має бути встановлення факту самого кримінального правопорушення.

Пункт 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України пов`язує можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури. Внесення змін до Кримінального процесуального Кодексу, зокрема шляхом доповнення частини першої ст. 284 цього Кодексу пунктом 3-1, не звільняють слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове слідство постановами слідчого зупинялося та відновлювалося неодноразово слідчим у вказаній кримінальній справі.

Постановою заступника Ужгородської міжрайонної прокуратури було скасовано постанову слідчого про зупинення досудового слідства від 24.10.2009. Після скасування вказаної постанови було надано доручення (відповідно до ст.40 КПКУкраїни) яке на даний час не виконано.

Суд вважає за необхідне звернути увагу і на те, що після скасування прокурором постанови про зупинення досудового слідства, слідчим було здійснено наступне: надано доручення (в порядку ст 40 КПК України) від 05.09.2013 року та від 01.02.2023.

Тобто в період часу із 2013 по 2023, у вказаному кримінальному провадженні не здійснювалося жодної слідчої дії. Так, було лише змінено групу слідчих (постанова від 08.02.2020), змінено групу прокурорів (постанова від 27.07.2021).

Більше того, навіть після 01.02.2023, жодних дій спрямованих на встановлення осіб причетних до вчинення вказаного вище злочину у рамках вказаного кримінального провадження здійснено не було.

Суд вважає, що у межах проведеного досудового розслідування вказаного кримінального провадження не встановлено усіх необхідних обставин для прийняття кінцевого рішення та встановлення винних осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення визначені і в частині четвертій ст.38 цього Кодексу, згідно якої на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе слідчий, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

Відповідно до ст. 92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Так, відповідно до ст.40 ч.4 та ч.3 ст. ст. 40-1 КПК України слідчий та дізнавач, зобов`язані виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

Всупереч вищевказаним положенням не виконаним, на даний час, є доручення слідчого у вказаному кримінальному провадженні.

Окрім того, не виконаною є і вказівка прокурора, що міститься у постанові про скасування постанови слідчого про зупинення досудового слідства (від 12.03.2012 року) у кримінальній справі №1219808.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що більше десяти років, а саме з часу скасування постанови слідчого про зупинення досудового слідства, та до подання прокурором клопотання про закриття кримінального провадження, фактично досудове розслідування вказаного кримінального провадження не здійснювалося.

Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування проведено не у повному обсязі, а тому стверджувати, що вжито усіх можливих заходів, проведено усі слідчі та розшукові дії, якими не встановлено особи, яка вчинила дані кримінальні правопорушення, у суду немає підстав.

З огляду на вищенаведене досудове розслідування даного кримінального провадження, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Оскільки судом встановлено, що порушене прокурором питання про закриття кримінального провадження хоча формально і підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», що набрав чинності 17.10.2019 року, яким частину першу ст.284 КПК України доповнено пунктом 3-1 щодо можливості закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, але суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що підстав для закриття кримінального провадження не встановлено. Таким чином, клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284,371-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000556, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (в порядку п. 3 1 ч. 1 cт. 284 КПК України),- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгродського

міськрайонного суду ОСОБА_1