Справа № 304/1939/23 Провадження № 1-кп/304/224/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

виховного характеру ОСОБА_5 ,

його законного представника ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

представників служби у справах дітей ОСОБА_8

та підрозділу ювенальної превенції ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 02 серпня 2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 8 класу Т.Бистрянського ліцею Т.Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, українця, громадянина України, раніше не судимого

за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

У С Т А Н О В И В:

як видно з клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, 31 липня 2023 року близько 18.30 год малолітній ОСОБА_5 , знаходячись на футбольному полі по вулиці Духновича у селі Тур`я Бистра Ужгородського району Закарпатської області, через неприязні відносини, які раптово виникли, підійшов до малолітнього ОСОБА_10 , який сидів на газоні футбольного поля, взяв його на руки, відніс за межі поля, кинув на землю, де умисно наніс йому близько чотирьох ударів ногою по його ногам, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах верхньої третини правого стегна по внутрішній поверхні, верхньої третини правої гомілки по передній поверхні, середньої третини правої гомілки по задній поверхні, верхньої третини правого стегна з переходом на сідницю, нижньої третини лівої гомілки по передній поверхні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 , будучи законним представником малолітнього сина потерпілого ОСОБА_10 , заявила клопотання про відмову від обвинувачення відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, про що подала суду письмову заяву, в якій також просила закрити кримінальне провадження відносно нього.

Малолітній ОСОБА_5 , його законний представник та захисник проти задоволення клопотання законного представника потерпілого не заперечили, також просили закрити провадження у справі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, а також присутні представники служби у справах дітей та підрозділу ювенальної превенції, вказане клопотання матері малолітнього потерпілого про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_5 підтримали та просили таке задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, встановивши добровільність звернення законного представника ОСОБА_4 з клопотанням про відмову від обвинувачення та закриття справи, суд прийшов до висновку, що її заява про відмову від обвинувачення підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до ст. 477 цього Кодексу кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, в тому числі передбачених ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно з абзацом 2 ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Суд встановив, що відносно малолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 прокурором подано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке у свою чергу згідно із ст. 477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

За вимогами ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). У рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 (п.52) та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 (п. 80) зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».

Враховуючи імперативний характер ст. 26 КПК України, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, а саме те, що кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України є формою приватного обвинувачення, в яких право підтримувати обвинувачення належить потерпілому (законному представнику); мати малолітнього потерпілого ОСОБА_10 як його законний представник відмовилася від обвинувачення ОСОБА_5 , наслідки відмови від підтримання обвинувачення такій зрозумілі, і жодних претензій до малолітнього ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_4 не має, а також і те, що особа, відносно якої вирішується питання про застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру малолітній ОСОБА_5 , його мати як законний представник та захисник не заперечують проти закриття провадження у зв`язку з відмовою законного представника потерпілого від підтримання обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження на підставі клопотання прокурора слід закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування кримінального провадження не обирався, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 284, 369, 372, 477 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

заяву законного представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 02 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105, за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000105 від 02 серпня 2023 року щодо застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру, за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою законного представника потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1