Єдиний унікальний № 946/9816/23
Провадження № 1-кп/946/282/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

16 січня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001373, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Калчево Болградського району Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі смт. Суворове), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.22.10.2023 приблизно о 22:00 годині водій ОСОБА_3 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння (етиловий спирт у концентрації 1,58‰) технічно справним мотоциклом «МТ-11» реєстраційний номер НОМЕР_1 , і рухаючись в с. Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області по вул. Дружби з боку вул.Лесі Українки в напрямку вул. Бессарабської, в порушення вимог підп. «а» п. 2.1., підп. «б» п. 2.3., підп. «а» п. 2.9., п.п. 12.1., 12.4., 31.1., підп. «а» п. 31.4.1, підп. «а» п. 31.4.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, біля будинку №39 по вул. Дружби не вибрав належну швидкість руху, що забезпечує безпеку дорожнього руху, внаслідок чого на вищевказаній ділянці вулиці не впорався з керуванням мотоциклу та здійснив перекидання транспортного засобу.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі геморагічного забою обох півкуль головного мозку (в лобовій, скроневій частках справа на тім`яній частці зліва), субарахноїдального та субдурального крововиливу праворуч, відкритого вдавленого уламкового перелому правої тім`яної кістки, правої скроневої кістки (соскоподібний виросток, зовнішній слуховий отвір та піраміда кістки з незначним зміщенням уламків), забою м`яких тканин в правій тім`яно-скроневій ділянці, множинних саден, крововиливів, ран голови, які відносяться до тяжких тілесних за ознаками небезпеки для життя; та у вигляді закритого перелому лівого 5-го ребра по середньо ключичній лінії без зміщення уламків, який не викликав небезпечні для життя явища і відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день).

Допущенні водієм ОСОБА_3 порушення вимог підп. «а» п. 2.1., підп. «б» п. 2.3., підп. «а» п. 2.9., п.п. 12.1., 12.4., 31.1., підп. «а» п. 31.4.1, підп. «а» п. 31.4.5 ПДР знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 .

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286-1 КК, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Статті (частини статей) КК, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

2.Кримінальний кодекс України

«Стаття 286-1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння

1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження,

…

2. Ті самі діяння, вчинені в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження,

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не піддавали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються його особи, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

4.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. У ході судового розгляду він детально розповів про обставин кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, спосіб, яким він здійснив дорожньо-транспортну пригоду. Так, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 22.10.2023 він з товаришами відпочивав у одного з друзів у смт Суворове, вживаючи пиво. Ввечері його попросили поїхати у с. Муравлівка, а він, вагаючись, зрештою погодився на його вмовляння друзями. У той же день ввечері вони втрьох поїхали у с.Муравлівка, де вони ще випили пива. Після цього один з друзів залишився у с. Муравлівка, а він з потерпілим на його мотоциклі з коляскою повертались додому. На одному з поворотів він не впорався з керуванням та відбулося прокидання мотоциклу, від чого він з потерпілим отримали тілесні ушкодження. Він добровільно у повному необхідному обсязі відшкодував завдану потерпілому матеріалу шкоду. У нього на утриманні є двоє малолітніх дітей, які потребують вихованню, а дружині одній важко буде з ними. Він зрозумів свою помилку та запевнив суд, що у подальшому не допустить такої поведінки.

5.З підп. «а» п. 2.1. ПДР вбачається, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

6.Відповідно до підп. «б» п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

7.Згідно підп. «а» п. 2.9. ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

8.З п. 12.1. ПДР вбачається, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

9.Згідно з п. 12.4. ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

10.Досліджені обставини провадження дозволяють суду дійти висновку про те, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, діючи з необережності у формі кримінальної протиправної самовпевненості, порушив підп. «а» п. 2.1., підп. «б» п. 2.3., підп. «а» п. 2.9., п.п. 12.1., 12.4. ПДР, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, та ці суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому перебувають у прямому причинно-наслідкову зв`язку з порушенням обвинуваченим ОСОБА_3 ПДР. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчинені ним кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286-1 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

11.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

12.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

13.При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

14.Як зазначено в ч. 2 ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

15.Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

16.Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

17.Конституційний Суд України в абз. 5 п/п. 4.1. п. 4. Рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

18.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від форми вини та санкції ч.2 ст. 286-1 КК обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

19.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

20.Так, ОСОБА_3 хоча вчинив тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, але цей злочин є необережним, та не призвів до загибелі потерпілого, здоров`я якого на даний час знаходиться у задовільному стані. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 добровільно у повному обсязі відшкодував завдані збитки потерпілому ОСОБА_6 , який, у свою чергу, просив суд не позбавляти волі обвинуваченого з огляду на те, що у тому, що сталося, також є і його вина, оскільки саме він з іншим товаришем вмовили обвинуваченого поїхати за кермом мотоцикла у такому стані, вони з обвинуваченим також є кумами та у обвинуваченого є на утриманні двоє малолітніх дітей, жодних претензій ані матеріального, ані морального характеру у нього до обвинуваченого немає.

21.Щодо особи винного, то ОСОБА_3 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2017 та 2022 років народження, за місцем проживання характеризується позитивно, як спокійна комунікабельна, доброзичлива, не конфліктна людина, готова завжди всім прийти на допомогу.

22.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд також приймає до відома і досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчиненні повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як середні. На думку органу з питань пробації виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

23.Отже, визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з того, що у нього наявні кілька обставин, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, що суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд також враховує те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується за місцем проживання позитивно, те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують покарання, те, що на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей та дружина, яка не працює у зв`язку зі здійсненням нею догляду за однією з малолітніх дітей до досягнення трирічного віку, що у поєднанні з позицією потерпілого щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків і з даними досудової доповіді щодо середніх ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, і можливості виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства значно зменшує ступінь суспільної небезпеки особи обвинуваченого. Тому, виходячи з принципу справедливості, який передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину, суд вважає можливим визнати вказані обставини виключними та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 286-1 КК, а саме до штрафу, застосувавши відносно обвинуваченого ОСОБА_3 дію положень ч. 1 ст.69 КК.

24.Визначаючи розмір штрафу, який має бути призначений обвинуваченому, суд враховує майновий стан обвинуваченого ОСОБА_7 , а також ступінь тяжкості вчиненого злочину та інші встановлені судом обставини, зокрема, попереднє ув`язнення обвинуваченого тривалістю п`ять днів.

25. ОСОБА_3 також слід призначити обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у середніх межах строк, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286-1 КК.

26.На думку суду, призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

27.При цьому судом враховані висновки Верховного Суду щодо дискреційних повноважень суду щодо визначення виду та міри покарання (постанови Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №337/3654/16-к, від 28.05.2020 у справі №753/13972/17 та від 06.08.2020 у справі №759/13520/18).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

28.Судом встановлено, що ОСОБА_3 був затриманий у даному кримінальному провадженні 23.10.2023, що підтверджується відповідним протоколом, та ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2023 відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого на теперішній час сплив. Клопотання про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надходило.

У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення ОСОБА_3 з 23.10.2023 до 25.10.2023 враховується судом для пом`якшення його покарання у виді штрафу. Враховуючи розмір штрафу, який має бути призначений судом обвинуваченому, відносно нетривалий термін попереднього ув`язнення (2 дні), а також тяжкість вчиненого злочину, суд не вбачає підстав для повного звільнення обвинуваченого від покарання у виді штрафу.

29.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

30.На підставі ч. 2 ст. 124 КПК з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/116-23/19213-ІТ від 22.11.2023 у сумі 2 868 грн, судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/116-23/19215-ІТ від 21.11.2023 у сумі 4 780 грн та судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/116-23/19217-ІТ від 15.11.2023 у сумі 2 868 грн, а всього в загальному розмірі 10 516 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк сім років.

2.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 10 516 (десять тисяч п`ятсот шістнадцять) гривень.

3.З набранням вироком законної скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2023 арешт, та:

мотоцикл «МТ-11» реєстраційний номер НОМЕР_1 , поміщений на спецмайданчик №11 ГУНП в Одеській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , поновивши право розпорядження цим майном;

зразки крові водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 2 ампули по 5 мл крові, упаковані в полімерний пакет НПУ СУ PSP0006512, знищити.

4.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

6.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

7.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

8.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1