Справа № 642/6454/23
Провадження № 1-кп-/642/587/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001941 від 19.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 11.11.2013р. Люботинським районним судом харківської області за ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 04.03.2015р. Ленінським районним судом м. Харкова за ст. ст. 69, 70, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 3 роки 3 місяці позбавлення волі; 14.07.2020 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. 30.10.2018р. до Люботинського міського суду Харківської області направлено обвинувальний акт за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України; 27.10.2023р. засуджений Ленінським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, вироком Київського районного суду м. Полтави за ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч.4 ст.ст. 70,71,72 КК України до 7 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

14.08.2023р. приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, де він зустрів раніше йому не знайомого ОСОБА_6 з яким під час бесіди вирішили спільно поїсти в кафе «Ситий Пан». Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вийшли із кафе та пішли в сторону кафе «Pizza Bar», що розташоване за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, перебуваючи біля вказаного кафе ОСОБА_5 побачив що у ОСОБА_6 є мобільний телефон та рюкзак з речами, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволікся, із застосуванням сили штовхнув його ззаду, після чого ОСОБА_6 впав на землю, а ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Motorola XT2155-6 moto е20 24Gb» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №22667 від 30.08.2023 р., становить 2450 грн., який випав із рук потерпілого, зірвав з ОСОБА_6 рюкзак чорного кольору без маркувальних елементів, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №23589 від 24.10.2023р. становить 507 грн. 12 коп., з особистим майном потерпілого та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, обернувши викрадене на свою користь, а саме під час втечі ОСОБА_5 дістав з рюкзаку наручний годинник «Carval1986», вартістю, згідно висновку судово-товарозначої експертизи 322667 від 30.08.23р., який становить 2300 грн., paver bank білого кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не має, кабелі білого кольору, які матеріальної цінності для потерпілого не мають та грошові кошти у розмірі 1500 гривень.

Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 6757 грн. 12 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України визнав повністю, пояснив, що 14.08.2023р. приблизно о 15 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, познайомився із ОСОБА_6 з яким вирішили піти до кафе. Так, перебуваючи біля кафе, він побачив що у ОСОБА_6 є мобільний телефон та рюкзак з речами, після чого він вирішив викрасти вказане майно. Він штовхнув потерпілого і забрав його речі, та після скоєного втік. Щиро покаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним в повному обсязі дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються, визнавши необхідним у судовому засіданні допитати обвинуваченого та дослідити дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про його особу.

Обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 судом - не встановлено.

Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, дані які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відношення до скоєного злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини які є причиною вчинення злочину та наслідки протиправної діяльності, враховуючи, відсутність з боку потерпілого будь - яких претензій матеріального та морального характеру не має, цивільний позов не заявляє, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, вартість викраденого обвинуваченим майна та його значимість для потерпілого, а також те, що в результаті протиправних дій обвинуваченої тяжких наслідків не настало, вироком Київського районного суду м. Полтави від 07.11.23р. ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України, відповідно до положень ч.4 ст. 70 КК України враховано вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 27.10.23р. за скоєння злочину передбаченого ч.4 ст. 186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_5 покарання, у межах санкції інкримінованої статті, із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 обраний вироком Київського районного суду м. Полтави від 07.11.23р. у виді тримання під вартою.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Витрати по кримінальному провадженню на залучення експерта відповідно до вимог ст. 124 КПК України покласти за ОСОБА_5 ..

Питання про речові докази суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 337, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Київського районного суду м. Полтави від 07.11.2023р., призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 2 місяці.

До вступу вироку в законну силу залишити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 17.08.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень судових витрат за проведені експертизи.

Речові докази: чорний рюкзак, переданий на зберігання в кімнату речових доказів СЛ ХРУП №3 повернути потерпілому ОСОБА_6 , як йому належний.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 2 ст.394КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано,набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Головуючий: