ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/478/24 Справа № 205/9937/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представника установи ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року в задоволенні подання ДУ Дніпровська виправна колоні (№89) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, з огляду на те, що останній неодноразово судимий, раніше звільнявся від подальшого відбування покарання умовно-достроково та з іспитовим строком, проте знову вчиняв умисні злочини, що свідчить про те, що засуджений у повній мірі не став на шлях виправлення. З урахування наведених обставин, суд не знайшов підстав для задоволення подання.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги засуджений вказує на те, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що він відповідно до закону набув право на умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув 2/3 строку призначеного йому покарання, характеризується добре, працює з благоустрою відділення, має дев`ять заохочень.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо безпідставної відмови у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Так, ОСОБА_7 засуджений вироком Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року за ч. 2 ст.289 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Ленінського районного суд м. Кіровограда від 12 січня 2023 року ОСОБА_7 замінено невідбуту частину основного покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, більш м`яким, а саме обмеженням волі строком на два роки п`ять місяців тринадцять днів.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, за весь час відбуття покарання засуджений має дев`ять заохочень та не має дисциплінарних стягнення, проте відносно засудженого застосовувалися міри реагування.

Водночас, засуджений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності та тричі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що засуджений хоча і характеризується позитивно, проте до кримінальної відповідальності притягується не вперше, загалом засуджувався 7 разів, з яких тричі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, проте знову вчиняв умисні злочини проти власності.

Таким чином, на переконання колегії суддів, докази того, що поведінка ОСОБА_7 зазнала суттєвих змін, матеріали справи не містять, як й доказів доведення його виправлення ставленням до праці.

Більш того, ухвалою Ленінського районного суд м. Кіровограда від 12 січня 2023 року до засудженого застосовано пільгу, передбачену ст. 82 КК України, та замінено невідбуту частину основного покарання у вигляді позбавлення волі, більш м`яким обмеженням волі, що суд вважає достатнім для досягнення мети покарання.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.

Доводи засудженого про ненадання судом належної оцінки його особі, колегія суддів розцінює як безпідставні.

Як вбачаться з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4