УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 159/3065/22

провадження № 51-7657ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000528 щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня

2023 року, залишеним без змін ухвалою Волинського апеляційного суду

від 31 жовтня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 1

ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Вирішено питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 21 червня

2022 року приблизно об 11:40, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння

біля приміщення продуктового магазину « Козацькі забави », розташованого

на вул. Відродження, 1 у м. Ковелі Волинської області, під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин дістав зі своєї сумки складний ніж та, тримаючи його в правій руці, умисно завдав ним останньому

не менше 3 ударів в грудну клітку, спричинивши потерпілому тяжкі та легкі тілесні ушкодження.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити оскаржені судові рішення, перекваліфікувавши його дії з ч. 1 ст. 121 КК на ч. 1 ст. 125 КК, та звільнити його негайно з-під варти в залі суду.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що ним були завдані потерпілому легкі тілесні ушкодження, що підтверджується судово-медичним висновком, який міститься в матеріалах кримінального провадження, а тому його дії слід було кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК, а не ч. 1 ст. 121 КК. Крім того, зазначає, що вказувати на вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння,

не пославшись на необхідний документ відповідної експертизи, жодним

із законів України не передбачено. Також стверджує про необґрунтованість та невмотивованість ухвали апеляційного суду.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку,

що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

За змістом статей 433, 438 КПК суд касаційної інстанції є судом права, а не факту,

а тому перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати і визнавати доведеними обставини,

що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання

про достовірність того чи іншого доказу. Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначені обставини були досліджені судами першої та апеляційної інстанцій і

не підлягають перегляду в касаційному порядку відповідно до вимог зазначених статей, а отже під час касаційного розгляду кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Як убачається із копії вироку, суд першої інстанції, мотивуючи висновок

про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст. 94 КПК.

Засуджений ОСОБА_4 , як видно з копій оскаржених судових рішень, свою

вину в пред`явленому йому обвинуваченні фактично визнав, але наполягав

на дослідженні всіх обставин, оскільки вважав, що стороною обвинувачення

не надано належної оцінки обставинам, за яких він надавав потерпілому первинну медичну допомогу.

Також місцевий суд належним чином проаналізував і оцінив показання потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Крім того, суд обґрунтовано у вироку послався на дані, що містяться у: рапорті, карті виїзду швидкої допомоги від 21 червня 2022 року, протоколі прийняття заяви

про кримінальне правопорушення ОСОБА_13 від 21 червня 2022 року, листі УПП у Волинській області від 08 липня 2022 року №3148/41/17/4-2022, консультативному висновку спеціаліста № 35, протоколі огляду місця події, протоколі огляду речей від 21 червня 2022 року, протоколі про отримання

з відеореєстратора магазину «Козацьки забави» відеозапису події завдання потерпілому тілесних ушкоджень, які скопійовано на диски від 21 червня 2022 року, протоколі огляду вищевказаних дисків від 21 червня 2022 року, виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 6088-84, висновках експертів №111 від 15 липня 2022 року, № 112 від 18 липня 2022 року, № 40 від 21 липня 2022 року, № 64-МК

від 21 липня 2022 року, протоколах пред`явлення особи для впізнання

за фотознімками від 25 липня 2022 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , також дані інших письмових доказів, яким надана належна правова оцінка в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується

на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів -

із точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі чого дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК.

При цьому, як зазначив суд, висновком судово-медичної експертизи № 112

від 18 липня 2022 року підтверджується, що у потерпілого ОСОБА_5 відмічені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки

з пошкодженням жирового привіска перикарду зліва з розвитком гемопневмотораксу, що утворились від дії предмету, який має колото-ріжучі властивості, а також рубців задньо-бокової поверхні грудної клітки зліва та рубця

в ділянці лівого плеча, які можуть бути наслідками заживших ран, що утворились

від дії предмету, який має ріжучі властивості, можливо від ударів ножем, в час, вказаний у постанові та в медичній документації і потерпілим, і за ступенем тяжкості відноситься до категорії: - проникаюче поранення грудної клітки з пошкодженням жирового привіска перикарду зліва з розвитком гемопневмотораксу - ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3.й «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»; - рубці задньо-бокової поверхні грудної клітки зліва та рубця в ділянці лівого плеча, які можуть бути наслідками заживших ран - ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень,

що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно пункту 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». По тілу ОСОБА_5 було нанесено не менше трьох ударів; в грудну клітку зліва (в 6-те міжребір`я), спереду-назад, в задньо-бокову поверхню грудної клітки зліва по задньо-аксілярній лінії та на задній поверхні на межі верхньої та середньої третин лівого плеча. Потерпілий ОСОБА_5 був розміщений передньою поверхнею тіла до травмуючого предмета. Анатомічне розташування тілесного ушкодження на тілі ОСОБА_5 дозволяє нанесення вищевказаного ушкодження власноручно. Найбільш ймовірно, що ОСОБА_5 отримати вищевказане тілесне ушкодження при паданні з висоти власного росту не міг. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли виникнути за обставин, вказаних на добровільно наданому ОСОБА_12 відеозаписі від 21 червня 2022 року, збереженому із камери відеоспостереження, встановленої на території магазину « Козацькі забави », розташованого на

вул. Відродження, 4А у м. Ковелі .

Таким чином, із вищенаведених доказів убачається, що обвинувачений під час конфлікту із потерпілим завдав останньому ножові поранення. Спосіб завдання поранень, локалізація ушкоджень та активність дій обвинуваченого, вказують

про бажання обвинуваченим спричинити потерпілому тілесних ушкоджень,

про що слушно зазначив суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 374 КПК у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК, є законним та вмотивованим, про що також ствердив суд апеляційної інстанції, переглянувши вказане судове рішення

за апеляційними скаргами захисника та потерпілого.

Як убачається з оскарженої ухвали, апеляційний суд зазначив про правильність прийнятого рішення та обґрунтовано залишив вирок щодо ОСОБА_4 без змін, навівши в ухвалі підстави постановлення такого судового рішення.

Постановлені у кримінальному провадженні вирок та ухвала є належно вмотивованими та обґрунтованими, їх зміст відповідає вимогам статей 370, 374,

419 КПК, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися під час їх постановлення.

Що стосується доводів засудженого про необхідність перекваліфікації його дій

з ч. 1 ст. 121 КК на ч. 1 ст. 125 КК, то вони є неспроможними з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 121 КК передбачена відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

За ч. 1 ст. 125 КК встановлена кримінальна відповідальність у разі завдання умисного легкого тілесного ушкодження.

Тяжкість тілесного ушкодження визначається судово-медичним експертом

у відповідності до чинних "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" та залежить від виду тілесних ушкоджень - ступеня порушення анатомічної цілісності або фізіологічної функції органів та тканин, що виникли внаслідок травми.

Як убачається з оскаржених судових рішень, у кримінальному провадженні

щодо ОСОБА_4 була проведена судово-медична експертиза № 112 від 18 липня 2022 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_5 були встановлені як легкі, так і тяжкі тілесні ушкодження, що виникли від дії предмету, який має ріжучі властивості, можливо від ударів ножем, в час, вказаний у постанові та в медичній документації і потерпілим.

Зважаючи на наведене, а також зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази, які були оцінені у сукупності, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК.

З приводу доводів засудженого щодо безпідставного твердження суду про вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння варто зауважити, що, як убачається з оскарженого вироку, суд

послався на консультативний висновок спеціаліста № 35, що міститься в матеріалах кримінального провадження, згідно якого ОСОБА_4 21 червня 2022 року о 14:15 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд навів у вироку показання як свідка ОСОБА_6 , так і самого ОСОБА_4 , згідно яких останні розпивали разом пиво перед вчиненням кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_5 .

Таким чином, Суд не вбачає підстав для зміни оскаржених судових рішень внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування судових рішень, у касаційній скарзі засудженого також не наведено.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд,

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року щодо нього.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3