462/1883/22
1-кс/465/126/24
У Х В А Л А

Іменем України

05.01.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши заяву слідчої судді ОСОБА_3 про самовідвід,-

встановив:

У провадженні слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 перебуває скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви від 27.04.2022 року (справа №462/1883/22).

Зазначена скарга передана для розгляду слідчій судді ОСОБА_3 на підставі протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 03.01.2024 року.

Слідчою суддею ОСОБА_3 04.01.2024 року подано заяву про самовідвід від розгляду скарги, яка мотивована тим, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 звернулися до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи Вища рада правосуддя, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 . Також 11.02.2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 звернулися до начальника Франківського ВП ГУНП у Львівській області із заявою про злочин, що стосується судді ОСОБА_3 .

Наведені обставини, на переконання слідчої судді, можуть викликати сумнів в учасників кримінального провадження щодо її неупередженості.

Вивчивши письмову заяву слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід, суддя приходить до наступного висновку.

За змістом п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27 липня 2006 р., суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Заява слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід обґрунтована тим, що скаржники у справі ініціювали розгляд цивільної справи про відшкодування моральної шкоди, яку, на їх переконання, спричинила їм суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 , а також звернулися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_3 .

Таким чином, слідча суддя ОСОБА_3 , на розгляд якої надійшли матеріали справи №462/1883/22 за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви від 27.04.2022 року, водночас є фігурантом інших проваджень, раніше ініційованих скаржниками, зокрема, щодо вчинення цією суддею кримінального правопорушення та відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, як встановлено із матеріалів справи, у своєму клопотанні №2 від 20.02.2022 року скаржник ОСОБА_5 при описі змісту заяви про вчинення злочину виклав свою позицію, згідно якої, на переконання заявників, суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_12 всупереч вимогам діючого законодавства, Конституції України, використовуючи своє службове становище, надану їй владу, вчинила злочин, яким приховала корупційний кримінальний злочин, відмовила у внесенні до ЄРДР заяви про вчинення кримінального правопорушення суддею Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 по факту вимагання неправомірної вигоди (т.2 а.с.34).

Суд вважає, що за наведених вище обставин, з урахуванням чисельних проваджень, ініційованих скаржниками, які мають утверджену позицію щодо вчинення злочину суддею Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 , а також спричинення останньою їм моральної шкоди, у стороннього спостерігача та учасників справи дійсно може скластися уявлення щодо упередженості слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 при розгляді скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , тому заявлений слідчою суддею самовідвід підлягає задоволенню.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно із ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

За практикою Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому, будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Зважаючи на наведене та керуючись ст.ст. 76, 80, 81 КПК України,

постановив:

Заяву слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести слідчу суддю Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви від 27.04.2022 року.

Матеріали справи №462/1883/22 передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення слідчого судді у порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1