Справа № 947/7460/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000279 від 29.08.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Градениці Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Відповідно до посадової інструкції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_5 мав забезпечувати у межах компетенції застосування чинного законодавства щодо правоохоронної діяльності на території обслуговування підрозділу, протидіяти злочинності, охороняти права і свободи людини, а також інтереси суспільства і держави, публічної безпеки і порядку. Крім того, ОСОБА_5 повинен здійснювати відповідні заходи, спрямовані на їх ефективне використання; повинен у своїй діяльності керуватися чинним законодавством України у сфері діяльності органів поліції, принципами та правилами етичної поведінки поліцейського, правилами внутрішнього розпорядку та службової дисципліни, іншими нормативними актами МВС України, Національної поліції України, ГУНП в Одеській області, цією посадовою інструкцією, службовими наказами та розпорядженнями керівництва; а також несе кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 Головного Управління Національної поліції в Одеській області, а також ОСОБА_7 , обіймаючи посадуоперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 Головного Управління Національної поліції в Одеській області, є представниками органу виконавчої влади, та повинні служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидіяти злочинності, підтримувати публічну безпеку і порядок.

Згідно зі ст. 62 Закону, під час виконання покладених на поліцію повноважень, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є представниками держави, а їх законні вимоги є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Отже, зважаючи на обсяг своїх владних повноважень, визначених Конституцією України, Законами України «Про Національну поліцію» та «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», на час вчинення злочину, в силу примітки 1 ст. 364 КК України, ОСОБА_5 ОСОБА_8 є службовими особами, які постійно здійснюють функції представника органу державної влади - працівника правоохоронного органу.

У зв`язку із прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 07.11.2015 прийняли присягу працівника Національної поліції України, відповідно до якої присягли вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року

№ 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року

№ 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України

від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року

№ 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року

№ 2738-IX, та Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та який продовжено до 17.08.2023, на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 7168; Міністерство внутрішніх справ України надано право запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави; на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України.

Наказом Національної поліції України від 23.02.2022 № 171, який видано на підставі Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні» № 64/2022, особовий склад на час дії правового режиму надзвичайного стану переведено на посилений варіант службової діяльності.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , виконуючи в процесі службової діяльності обов`язки поліцейського, були обізнані з вимогами ст. 29 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника.

Відповідно до абз. 1 п. 1 ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» (далі Закон 3), підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень.

Згідно з абз. 2, 3 ст. 7 Закону 3, у разі виявлення ознак кримінального правопорушення оперативний підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, зобов`язаний невідкладно направити зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування для початку та здійснення досудового розслідування в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України. У разі, якщо ознаки кримінального правопорушення виявлені під час проведення оперативно-розшукових заходів, що тривають і припинення яких може негативно вплинути на результати кримінального провадження, підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, повідомляє відповідний орган досудового розслідування та прокурора про виявлення ознак кримінального правопорушення, закінчує проведення оперативно-розшукового заходу, після чого направляє зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та підозрюється в умисному вчинені кримінальних правопорушень проти волі, честі та гідності особи; злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці

оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_9 , заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовившись про спільне його вчинення, з корисливих мотивів, умисно, з метою одержання як службовою особою неправомірної вигоди, підшукавши за допомогою невстановленої слідством службової особи ТОВ «Нова пошта» жертву, яку будуть затримувати та з якої в подальшому будуть вимагати неправомірну вигоду за не притягнення до кримінальної відповідальності, застосовуючи психологічний тиск та погрози фізичного насильства вчинили дії щодо реалізації спільного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 (у невстановлений слідством час та місці) отримав від невстановленої в ході слідства службової особи ТОВ «Нова пошта» в м. Одеса, інформацію щодо отримувача посилки ОСОБА_10 з трек номером накладної № 9829.

В той же час, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи 12.03.2023 приблизно о 15 годині 00 хвилину відділенні ТОВ «Нова пошта» № 62 за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170, отримав належну його знайомому посилку з трек номером накладної № 9829, яка виглядала як конверт з документами.

В той же день, відразу після залишення ОСОБА_10 вказаного відділення «Нової пошти», його було затримано ОСОБА_5 , який діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , представився працівником поліції, після чого провів

ОСОБА_10 до салону транспортного засобу марки «FordFocus», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_5 та був припаркований поруч, до салону якого посадив ОСОБА_10 на переднє пасажирське сидіння.

Далі, ОСОБА_5 сів за кермо вказаного транспортного засобу, а в той самий час ОСОБА_7 , одягнутий в формений одяг працівника поліції із табельною автоматичною зброєю, відчинив двері та сів на заднє пасажирське сидіння, при цьому надав вказівку ОСОБА_5 одягнути на руки ОСОБА_10 спеціальний засіб - кайданки, що ОСОБА_5 було зроблено. Надалі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пред`явили ОСОБА_10 службові посвідчення та представились працівниками поліції.

Перебуваючи в салоні транспортного засобу марки «FordFocus», ОСОБА_7 відкрив посилку, яку при вищевказаних обставинах отримав ОСОБА_10 , та дістав звідти прозорий поліетиленовий пакетик приблизним розміром 3Х5 см, в якому всередині перебувала речовина білого кольору у порошкоподібному стані невідомого ОСОБА_10 походження.

В подальшому, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , реалізуючи єдиний протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, а також діючи із корисливих мотивів, почав висловлювати на адресу ОСОБА_10 погрози щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання наркотичного засобу, який було ними виявлено у отриманій ОСОБА_10 посилці. Поряд з цим, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 висловив на адресу ОСОБА_10 вимогу щодо передачі йому та ОСОБА_5 неправомірної вигоди у розмірі 5 000 (п`яти тисяч) доларів США (що за офіційним курсом НБУ складало 182 850 грн.) за невчинення дій щодо виклику слідчо-оперативної групи для документування незаконного зберігання ОСОБА_10 наркотичного засобу, в тому числі щодо не вжиття заходів щодо подальшої реєстрації вказаного факту в журналі єдиного обліку органу поліції та відповідно недопущення подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Будучі раніше притягнений до адміністративної відповідальності за незаконне зберігання наркотичного засобу, реально сприймаючи погрози ОСОБА_7 , ОСОБА_10 повідомив останньому про відсутність у нього грошових коштів, які від нього він вимагав. При цьому, на висунуту від ОСОБА_7 повторну погрозу щодо притягнення до кримінальної відповідальності та відповідно вимогу винайти грошові кошти для надання неправомірної вигоди, потерпілий ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що він є військовослужбовцем та запізнюється на автобус, а також що у його мобільному телефоні є контакт його батька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який наразі перебуває у м. Полтаві, де і постійно проживає, який зможе сплатити неправомірну вигоду, яку в нього вимагають ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Далі, ОСОБА_7 з мобільного телефону ОСОБА_10 зателефонував його батькові ОСОБА_11 та увімкнув гучномовець, щоб було чути розмову ОСОБА_10 із його батьком.

Незаконно утримуючись ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в автомобілі марки «FordFocus», ОСОБА_10 під наглядом останніх, знаходячись у кайданках, в ході телефонної розмови зі своїм батьком ОСОБА_11 пояснив йому, що був затриманий працівниками поліції нібито за зберігання наркотичних засобів. Після цього, слухавку взяв ОСОБА_7 , який вийшов з вказаного автомобіля з мобільним телефоном ОСОБА_10 на вулицю, де продовжив телефону розмову з ОСОБА_11 , а сам ОСОБА_10 при цьому залишився в салоні автомобіля марки «FordFocus» під наглядом ОСОБА_5 .

Через деякий час, ОСОБА_7 повернувся до вищевказаного автомобіля, та наказав ОСОБА_5 зняти з рук ОСОБА_10 кайданки, після чого повернув

ОСОБА_10 його мобільний телефон та зазначену вище посилку, та повідомив ОСОБА_10 , що він вільний, оскільки ОСОБА_7 домовився із батьком останнього - ОСОБА_11 про розмір та спосіб отримання неправомірної вигоди.

Після цього, ОСОБА_10 вийшов з автомобіля марки «FordFocus», де незаконно утримувався ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , викликав таксі та поїхав до місця несення служби.

В подальшому, ОСОБА_7 , згідно телефонних домовленостей із ОСОБА_11 , зі свого мобільного телефону НОМЕР_2 за допомогою месенджера «WatsApp» переслав ОСОБА_11 реквізити банківської картки АТ КБ «Приватбанк» « НОМЕР_3 » для перерахування ОСОБА_11 неправомірної вигоди в розмірі 5000 доларів США.

Далі, 14.03.2023 ОСОБА_11 на його мобільний телефон зателефонував чоловік, який представився співробітником поліції на ім`я ОСОБА_5 та запитав коли ОСОБА_11 перерахує грошові кошти на банківську картку, реквізити які йому були надані, на що, останній побоюючись, що його сина ОСОБА_10 знову затримують працівники поліції, перерахував за допомогою платіжного терміналу АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 155, на раніше наданий ОСОБА_7 картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , частину неправомірної вигоди, яку від нього вимагав ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у розмірі 10 000 грн. за невчинення дій щодо реєстрації в журналі єдиного обліку органу поліції факту незаконного зберігання його сином ОСОБА_10 наркотичного засобу та відповідно недопущення подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Того ж дня, ОСОБА_11 знов зателефонував ОСОБА_5 та запитав коли буде перерахована інша частина неправомірної вигоди, на що ОСОБА_11 повідомив, що вживає заходів щодо отримання необхідної суми грошових коштів, які в подальшому зобов`язувався перерахувати на вищевказану банківську картку. Однак, після цього, ОСОБА_11 з даного приводу ніхто не телефонував, та він більш нікому грошові кошти не перерахував.

У зв`язку з неправомірними діями оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , за попередньою змовою з оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , ОСОБА_10 приблизно протягом години перебував під їх наглядом та не міг вільно пересуватися, біля нього постійно знаходилися ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які застосували спеціальний засіб - кайданки, обмежували рухи, та здійснювали психологічний тиск, тим самим своїми неправомірними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за попередньою змовою вчинили незаконне позбавлення волі особи, а саме ОСОБА_10 , скоєне з корисливих мотивів, при цьому не повідомили центр надання вторинної безоплатної допомоги про факт такого затримання, не зареєстрували повідомлення в Єдиному обліку заяв та повідомлень відділу поліції про вчинення кримінального правопорушення відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу України та Конституції.

В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , за попередньою змовою одержали від фізичної особи, а саме від потерпілого ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 10 000 грн., поєднану з її вимаганням від потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за не вчинення дій щодо виклику слідчо-оперативної групи, не документування факту придбання та зберігання ОСОБА_10 наркотичного засобу, а також щодо не реєстрації повідомлення в Єдиному обліку заяв та повідомлень відділу поліції про вчинення ОСОБА_10 правопорушення, передбаченого ст.309 КК України.

За вищевикладених обставин, 20.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

- ч. 2 ст. 146 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, за кваліфікуючими ознаками: перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням спеціальних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

18.08.2023 року відносно ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15.10.2023 року.

18.08.2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було продовжено строк досудового розслідування означеного кримінального провадження до дев`яти місяців, а саме до 13.12.2023 року.

У зв`язку з тим, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується, однак ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку сторони обвинувачення, в рамках означеного кримінального провадження продовжують існувати, а тому сторона обвинувачення звертається із вказаним клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, зазначивши, що викладені у клопотанні сторони обвинувачення ризики на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати, долучивши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, якими, на думку сторони обвинувачення, підтверджується обгрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , посилаючись на необґрунтованість підозри, так стороною обвинуваченя не зібрано жодних доказів вини її підзахисного, в долучених доказах відсутні належні докази про його причетність в скоєнні будь-якого злочину підозрюваним. ОСОБА_5 перебував під домашнім арештом, та йому безпідставно було змінено запобіжний захід на тримання під вартою. Крім того, адвокат ОСОБА_4 зазначила, що на теперішній час відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце работи та проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також покази деяких потерпілих та свідків вже зафіксовані стороною обвинувачення, оскільки такі особи допитані судом на стадії досудового розслідування.

Відповідно до чого захисник просила застосувати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або у вигляі застави.

Підозрюваний підтримав думку захисника у повному обсязі.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України.

20.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обгрунтованість підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, дослідженими слідчим суддею у судовому засіданні, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 11.05.2023 року, протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 11.08.2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 19.06.2023 року, протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 11.05.2023 року, протоколом пред`явлення для впізнання особи за голосом від 08.06.2023 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 14.08.2023 року, протоколом додакового допиту свідка ОСОБА_13 від 14.08.2023 року.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_5 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15.10.2023 року.

Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, в зв`язку з чим, з огляду на усвідомлення підозрюваним покарання, яке останньому загрожує у випадку його подальшого визнання винним у його вчиненні у встановленому законом порядку судом, останній може вжити заходів, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду, а тому, на думку слідчого судді, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не мінімізований та продовжує існувати.

Щодо продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що такі особи підлягають подальшому безпосередньому допиту судом, у зв`язку із чим, на теперішній час обгрунтованими є посилання сторонни обвинувачення на продовження існування зазначеного ризику в рамках кримінального провадження.

Водночас, слідчий суддя враховує доводи захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 щодо відсутності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та зауважує, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на протоколи допиту яких сторона обвинувачення посилається в розрізі питання наявності обгрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, вже допитані на стадії досудового розслідування у судовому засіданні, в порядку передбаченому ст. 225 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що вищевказаний ризик хоча і не зник, проте є значно мінімізованим.

Слідчий суддя зауважує, що станом на теперішній час досудове розслідування означенного кримінального провадження триває 7 (сім) місяців, що явно свідчить про те, що основний комплекс слідчих (розшукоих) дій виконано й речі та документи, які мають ключове значення для даного кримінального провадження органом досудового розслідування вже встановлено. Зазначене, на думку слідчого судді, вказує на те, що посилання сторони обвинувачення на продовження існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді знищення, спотворення та сховання речей та документів, які мають доказове значення для кримінального провадження, є необгрунтованим та безпідставним.

Крім того, в розрізі вирішення питання щодо продовження ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя зазначає, що ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не наведено належного обгрунтування яким саме чином підозрюваний ОСОБА_5 на даний час може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом штучного затягування досудового розслідування, з огляду на те, що саме за клопотанням сторони обвинувачення досудове розслідування даного кримінального провадження було продовжено до дев`яти місяців, а саме до 13.12.2023 року.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, та наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання у межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування до 15.10.2023 року, не видається можливим, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування означеного кримінального провадження продовжено до 13.12.2023 року.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу.

4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопоуршень, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

7. Вирішення питання про можливість/не можливість визначення відносно підозрюваного ОСОБА_5 відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як вбачається з кримінально-правової кваліфікації інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, останньому інкримінується ймовірне позбавлення волі осіб, в зв`язку з чим, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати відповідний розмір застави відносно останнього в рамках даного кримінального провадження.

Водночас, слідчий суддя враховує, що стороною обвинуваченя в судовому засідані не доведено саме у зв`язку з чим не можливо застосувати до підозрюваного більш мякий запобіжний захід, як в клопотані так і в судовому засідані стороною обвинуваченя не додано документів на підтвердження того факту, що перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний його порушив. Клопотаня прокурора про продовження запобіжного заходу є повністью ідентичним минулому клопотаню, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відповідну міру запобіжного заходу строком до 11.11.2023 року. Наведений процесуальний строк буде достатнім для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

8. Висновки слідчого судді.

Таким чином, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, враховуючи продовження існування в рамках означенного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання, а тому, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000279 від 29.08.2022 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 11.11.2023 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1