Справа № 135/1312/23
Провадження № 1-кп/135/130/23
ВИРОК

іменем України

02.10.2023 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000074 від 29.08.2023 року, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Вінницької області, українця, громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_1 , маючого середню спеціальну освіту, працюючого на посаді водія навантажувача ТОВ «Вінницька птахофабрика» філія Переробний комплекс, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2017 року ОСОБА_2 , з метою отримання та використання офіційного документа - посвідчення водія, який надає право на керування транспортними засобами категорій «А», «В», «В1», «С», «D», «C1E», «CE», діючи з прямим умислом, направленим на вчинення кримінального проступку, спрямованого на використання завідомо підробленого документа, знаходячись в смт. Тростянець Гайсинського району Вінницької області, маючи намір отримати посвідчення водія вказаних категорій, порушуючи порядок отримання права на керування транспортним засобом, визначеного Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №511 від 20.05.2009), в соціальній мережі «Фейсбук» домовився із невстановленою в ході досудового розслідування особою про те, що вона за грошову винагороду у розмірі 6500 грн. надасть ОСОБА_2 підроблене посвідчення водія на його ім`я. Для цього, ОСОБА_2 було надіслано на мобільний телефон невстановленій особі свої анкетні дані та фотокартку, таким чином ОСОБА_2 здійснив замовлення на виготовлення на його ім`я підробленого посвідчення водія з категоріями «А», «В», «В1», «С», «D», «C1E», «CE». У подальшому, ОСОБА_2 у середині червня 2017 року приїхавши у м. Івано-Франківськ по вул. Метейки біля міської клінічної лікарні №1 передав невідомій особі грошові кошти у сумі 6500 грн. та отримав завідомо підроблений документ із своїм зображенням та анкетними даними, а саме: посвідчення водія серії та номером НОМЕР_2 , що видане Київським територіальним сервісним центром МВС №8042 від 14.06.2017, з відкритими категоріями «А», «В», «В1», «С», «D», «C1E», «CE», яке в

подальшому мав намір використовувати під час керування транспортними засобами.

Так, 28.08.2023 о 23 год. 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи по вул. Хлібозаводська, що в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, був зупинений працівником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном ОСОБА_3 . Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», під час перевірки документів ОСОБА_2 , маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія серією та номером НОМЕР_3 , що видане Київським територіальним сервісним центром МВС №8042 від 14.06.2017, достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання такого документу та що таке є підробленим, оскільки не видавалося та не посвідчувалося установою, яка має право видавати такі документи, про що йому було достовірно відомо, з метою встановлення особи, на законну вимогу працівників поліції пред`явив їм дане посвідчення водія серії та номер НОМЕР_3 , виданого на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке згідно висновку експерта №5417/23-21 від 07.09.2023 не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

Згідно з ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Прокурор в порядку ст.302 КПК України звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, повністю згоден із встановленими під час дізнання обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, і у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 використав завідомо підроблений документ, та кваліфікує його дії за ч.4 ст.358 КК України.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням обвинуваченого про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують

покарання. а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами та має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Виходячи з приписів ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4ст.358 КК України, є кримінальним проступком.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні, є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_2 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, форму вини, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює; наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, тому вважає, що необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді штрафу в межах санкції інкримінованої йому статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_2 не застосовувався.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124, 126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення судових експертів для проведення судової експертизи №5417/23-21 від 07.09.2023 року розмірі 3345 гривень 72 копійки.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/1237/23 (провадження №1-кс/135/269/23) від 31.08.2023.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписівст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368,370,374,382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення судових експертів для проведення судової експертизи №5417/23-21 від 07.09.2023 року розмірі 3345 гривень 72 копійки.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/1237/23 (провадження №1-кс/135/269/23) від 31.08.2023 року - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_2 серія та номер НОМЕР_3 , дата видачі 14.06.2017 терміном дії до 14.06.2047,яке зберігається у матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в

апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1