Справа № 347/2960/23
Провадження № 1-кс/347/869/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000453 від 17.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділенням Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000453 від 17.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2023, близько 13:20 год. ОСОБА_5 , будучи в стані наркотичного сп`яніння, перебуваючи у селі Соколівка, Косівського району, біля приміщення магазину «Маркет» побачив припаркований автомобіль марки і моделі «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить потерпілому ОСОБА_7 , де в нього виник умисел на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння автомобілем «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до зазначеного автомобіля, де через незачинені водійські дверцята, проник всередину салону автомобіля, за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалювання, запустив двигун транспортного засобу, після чого поїхав у напрямку с. Буковець, Верховинського району, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2400 доларів , США (вартість автомобіля), які відповідно до встановленого на 17.10.2023 курсу НБУ еквівалентні 87 192 (вісімдесят сім тисяч сто дев`яносто дві) гривні.

Після цього, автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 був виявлений та зупинений в с. Буковець, Верховинського району, працівниками поліції Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Таким чином, на даний час встановлена достатність доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

18.10.2023 року на підставі отриманих під час досудового розслідування фактичних даних, було повідомлено про підозру громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

В засіданні суду слідчий підтримав подане ним клопотання з підстав наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні просив подане клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечив проти обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ствердив, що буде дотримуватись його.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, суд констатує що в матеріалах клопотання, є: копія витягу з ЄРДР, копія протоколів огляду місця події, допитів потерпілого, затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, тощо.

Вказані документи на переконання суду свідчать про сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а відтак і про обґрунтованість підозри.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

За таких обставин, оцінивши аргументи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд вважає, що наявність таких ризиків підтверджена.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які судом можуть бути покладені на обвинуваченого.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, потерпілу.

Вирішуючи дане клопотання, суд враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання, працевлаштований, наявність на утримання малолітньої дитини, та підозру у вчиненні злочину в умовах військового стану.

Разом з тим, враховуючи право підозрюваного на працю, належний рівень життя родини, слідчий суддя дійшов переконання, про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло в період доби з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193-198, 331, 350, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого в с. Голови, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. на строк два місяці до 18 грудня 2023 року включно, без носіння електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду у кримінальному провадженні за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_1 в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з іншими учасниками в даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1