Справа № 742/4668/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/161/24
Категорія - - ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№0001105 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта середня, не працює, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.263 КК України, на підставі ч.3 ст.263 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Місцевим судом встановлено, що згідно з обвинувальним актом, у лютому 2022 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи в лісосмузі біля с. Горлова Білещина, Прилуцького району, Чернігівської області, знайшов предмет, схожий на корпус гранати та запал, таким чином незаконно придбав його, після чого, маючи умисел на незаконне носіння та зберігання предметів, схожих на корпус гранати та запал, переніс їх до себе в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та почав їх там зберігати без передбаченого законом дозволу.

Вказаними умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні гранати, ОСОБА_8 порушив вимоги п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 (в редакції від 12.04.2017), Постанови Верховної Ради України N02471-XII від 17.06.1992 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 (в редакції від 07.02.2018), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених шумовитими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дій та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС № 622 від 21.08.1998.

15.08.2023 працівниками Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області проведено санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді за адресою проживання ОСОБА_8 : АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено гранату та запал.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-23/8951-ВТХ від 17.08.2023, наданий на дослідження корпус гранати є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, предмет схожий на запал є підривником до ручних гранат типу УЗГРМ-2. Надані на дослідження корпус гранати РГД-5 та підривник до ручних гранат типу УЗГРМ-2 у конструктивному поєднанні - є ручною наступальною осколковою гранатою дистанційної дії типу РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів. Надані на дослідження корпус гранати РГД-5 та підривник до ручних гранат УЗГРМ-2 у конструктивному поєднанні придатні до вибуху.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинив незаконне носіння, придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

Задовольняючи клопотання сторони захисту, місцевий суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.263 КК України, на підставі ч.3 ст.263 КК України, оскільки обвинувачений добровільно видав працівникам поліції бойові припаси.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що ОСОБА_8 , знайшовши у лютому 2022 року гранату, переніс її до місця свого проживання та фактично зберігав 18 місяців. Водночас обвинувачений видав працівникам поліції гранату лише під час проведення обшуку за місцем його мешкання, що не свідчить про добровільність здачі ним боєприпасів, а навпаки, вказує на відсутність підстав для застосування до нього положень ч.3 ст.263 КК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, котрі просили ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як передбачено п.п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Із указаної статті вбачається, що закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження в їх сукупності.

Згідно з ч.3 ст.263 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Як слідує зі змісту п.28 постанови Пленуму ВСУ №3 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами", під добровільною здачею органами влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, яка згідно з ч.3 ст.263 КК України, є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати будь-який із зазначених предметів, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідальному державному органу.

Разом з тим, із матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_8 , перебуваючи в лісосмузі біля с. Горлова Білещина, Прилуцького району, Чернігівської області, знайшов предмет, схожий на корпус гранати та запал, і переніс їх до себе в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.

У ході проведення санкціонованого обшуку в рамках кримінального провадження № 0000366 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено 1 патрон та одну гранату із запалом. Згідно з протоколом обшуку від 15.08.2023 ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції гранату із запалом.

Проте, на думку колегії суддів, видача ОСОБА_8 працівникам поліції боєприпасів у даному випадку зумовлена зовнішніми чинниками, які вплинули на його поведінку в цій ситуації (проведення обшуку за місцем його проживання за фактом зберігання наркотичних засобів), і не свідчить про добровільність здачі ним боєприпасів. За інших умов, обвинувачений міг би продовжити незаконно зберігати гранату й надалі.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.12.2018 (справа №161/3885/16), де Суд зазначив, що відповідно до ч.3 ст.263 КК України, добровільна здача означає, що людина має можливість і надалі безперешкодно зберігати зброю, проте за власним бажанням (незалежно від причин та мотивів) передає її відповідному державному органу.

Відтак, колегією суддів не встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 свідчать про їх добровільний характер під час видачі ним бойових припасів працівникам поліції, як це визначено у ч.3 ст.263 КК України.

Отже, враховуючи, що місцевим судом при розгляді кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 листопада 2023 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.263 КК України, на підставі ч.3 ст.263 КК України - скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4