Справа № 366/1661/23
Провадження № 1-кп/366/177/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2023 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Іванків матеріали кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000905 від 26.11.2022 з обвинувальним актом та з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом.

В підготовчому засіданні 5 жовтня 2023 року суду надано угоду про визнання винуватості.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 15 від 24.02.2022 відповідно до мобілізаційного плану призначений на посаду стрільця 3 відділення 1 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 114 від 07.05.2022 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, з 24.02.2022, тобто з моменту призначення солдата ОСОБА_5 до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX) в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 який неодноразово продовжувався, зокрема, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з 24 лютого 2022 року розпочався воєнний стан, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення та затримання ОСОБА_5 .

Про введення в дію воєнного стану та його дію на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Проходячи військову службу солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, оберігати як святиню Бойовий прапор своєї частини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знаходитися на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Однак, в порушення вищевказаних норм законодавства України 03.07.2022 солдат ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях та не з`явився вчасно до місця служби військової частини НОМЕР_1 , яка на той час розташовувалась поблизу АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану,03.07.2022 о 19 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 11.04.2023 о 14 год. 15 хв. ОСОБА_5 затримано та таким чином припинено вчинення останнім триваючого кримінального правопорушення.

Одже, ОСОБА_5 нез`явився вчасно на службу без поважних причин, та відповідних дозволів командирів (начальників) до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 та перебував поза межами розташування зазначеної військової частини з 03.07.2022 до 11.04.2023 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Під час досудового розслідування 1 червня 2023 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000905 від 26.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, зі сторони обвинувачення, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , зі сторони захисту, на підставі статей 52, 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам статтям 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за частиною п`ятою статті 407 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України, узгоджують вид і розмір покарання за частиною п`ятою статті 407 КК України , у вигляді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за це кримінальне правопорушення. Призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України пропоную звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник не заперечував проти укладення угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі з застосуванням статті 75 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, з урахуванням частини другої статті 5 КК України, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини четвертої статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між обвинуваченим та потерпілим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України. Вказаний злочин відноситься до тяжких злочинів. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями частини сьомої статті474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями статей 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який не судимий і щиро кається, брав безпосередню участь у відсічі збройної агресії рф проти України та бажає надалі проходити військову службу. Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000905 від 26 листопада 2023р., з однієї сторони, та обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 і призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання у виді у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 1 червня 2023 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000905 від 26.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, зі сторони обвинувачення, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , зі сторони захисту, про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, за частиною п`ятою статті 407 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі відсутні.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1