Справа № 175/8816/23
Провадження № 1-кп/175/539/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004312 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Махачкала Російської Федерації, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, військовослужбовець, ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, встановлено, що ОСОБА_4 28.10.2023 року о 10:50, тобто в умовах воєнного стану, в м. Краматорськ Донецької області старшим офіцером відділення морально-психологічного забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_6 , який є начальником за посадою та військовим званням для снайпера (2 категорії) 2 взводу снайперів роти снайперів військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , доведено до останнього бойове розпорядження (наказ) командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 від 27.10.2023 року № 5202/БР/дск здійснити переміщення з району зосередження м. Краматорськ Донецької області у район очікування АДРЕСА_2 за визначеним маршрутом, та приступити до охорони та оборони бойової позиції відділення «СЛИВА» поблизу АДРЕСА_3 із завданням не допустити прориву противника, із терміном готовності з отриманням бойового розпорядження.

При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_4 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Однак, солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28.10.2023 приблизно о 10:50, тобто в умовах воєнного стану, знаходячись у м. Краматорськ Донецької області, відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, доведений йому старшим офіцером відділення морально-психологічного забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_6 .

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, тобто ч.4 ст. 402 КК України.

15 листопада 2023 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України і застосувати покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст. 62, 69 КК України замінити основне покарання ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

На підставі вищевикладених обставин, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , та, з урахуванням ст.ст. 62, 69 КК України, сторони погоджуються призначити ОСОБА_4 , покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 попереднє ув`язнення, починаючи з 28.10.2023 року до дня ухвалення вироку судом у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює одному дню тримання у дисциплінарному батальйоні.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, передбачені абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими.

Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Враховуючи викладене, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження поданої угоди, та вважає доведеним у судовому засіданні те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану за ч.4 ст.402 КК України.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Угоду від 15 листопада 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0004312 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначити основне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання, що призначене ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 попереднє ув`язнення, починаючи з 28 жовтня 2023 року до дня ухвалення вироку судом у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює одному дню тримання у дисциплінарному батальйоні.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1