Справа № 738/2009/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/252/24
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

представника Менської ВК №91 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Великі Калетинці, Білогірського району Хмельницької області, проживав до засудження у АДРЕСА_1 , засуджений 05.11.2019 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.368 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій в органах державної влади на строк 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке йому належить на праві власності;

відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на підставі ст.81 КК України.

Місцевий суд вказав на відсутність підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_9 умовно-дострокового звільнення від покарання, так як останній не відбув строк покарання, необхідний для застосування ст.81 КК України.

Не погоджуючись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та звільнити його від подальшого відбування призначеного покарання умовно-достроково. Апелянт вказує, що відбув відповідну частину покарання, став на шлях виправлення, в зв`язку з чим заслуговує на застосування пільги, передбаченої ст.81 КК України. Також послався на неправильне обрахування судом фактичного строку відбутого ним покарання. Крім того, судом не було взято до уваги, що рішенням комісії при ДУ «Менська виправна колонія №91» від 30.11.2023 було погоджено застосування до ОСОБА_9 пільги, передбаченої ст.81 КК України.

Заслухавши доповідь судді; засудженого ОСОБА_9 та представника Менської ВК №91, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень статті 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

З матеріалів справи слідує, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року ОСОБА_9 засуджений за ч.3 ст.368 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій в органах державної влади на строк 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке йому належить на праві власності. ОСОБА_9 змінено запобіжний захід з особистого зобов`язання на взяття під варту із зали суду. Початок строку виконання вироку ухвалено рахувати з моменту затримання ОСОБА_9 , тобто з 05 листопада 2019 року (а.с.п.12-17).

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 28 травня 2021 року вирок Голопристанського районного суду від 05.11.2019 щодо ОСОБА_9 залишено без змін. Також ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 березня 2020 року ОСОБА_9 змінено запобіжний захід на особисте зобов`язання та звільнено його з під варти. Крім того, в ухвалі Херсонського апеляційного суду від 28.05.2021 року зазначено, що період з 05.03.2020 до моменту фактичного затримання ОСОБА_9 в порядку виконання вироку не повинен зараховуватись у строк відбування покарання, призначеного оскаржуваним вироком (а.с.п.24-26).

Відповідно до наявного в матеріалах особової справи рапорту ОСОБА_9 був затриманий 21 січня 2023 року та до ДУ «Менська виправна колонія» прибув з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» 13 березня 2023 року.

За змістом ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Тобто, з урахуванням вказаної норми Закону, для умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання засуджений ОСОБА_9 , будучи засудженим за ч.3 ст.368 КК України, мав би фактично відбути не менше 3 років 4 місяців позбавлення волі, що становить 2/3 частини від призначеного йому покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 05.11.2019 року.

Проте, на час розгляду його клопотання місцевим судом, ОСОБА_9 , фактично відбув 1 рік 2 місяці 22 дні позбавлення волі (з 05.11.2019 по 05.03.2020 та з 21.01.2023 по 13.12.2023).

Що стосується рішення спостережної комісії, яка погодила застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, то у даному випадку рішення спостережної комісії має рекомендаційний характер і не є визначальним під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що оскільки засуджений ОСОБА_9 фактично не відбув необхідний строк покарання, передбачений ч.3 ст.81 КК України, його клопотання про умовно-дострокове звільнення є передчасним.

Отже, при розгляді клопотання подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 від подальшого відбування покарання, місцевий суд належно оцінив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про необхідність відмови у його задоволенні, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2023 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4