Провадження № 1-кс/947/1271/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000339 від 23.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2,3 ст.332, ч.1,3 ст.362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000339 від 23.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2,3 ст.332, ч.1,3 ст.362 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні».

На підставі Указів Президента України, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

У свою чергу, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про введення на всій території України воєнного стану, будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та забезпеченням оборони держави, підтриманням бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України, інших військових формувань, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, являючись фізичною особою підприємцем (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який має чинну ліцензію Укртрансбезпеки серії АЕ № 266987, (початок терміну дії з 09 жовтня 2013 року по необмежений час): на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, організував та сприяв незаконному переправленню осіб призовного віку, через державний кордон України, шляхом надання засобів та усуненням перешкод.

Надалі, 19.10.2023 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 332, ч. 1,3 ст. 362 КК України.

Крім того, 19.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук автомобіля марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 (належить дружині ОСОБА_6 ОСОБА_7 ). Під час вказаного обшуку виявлено та в подальшому вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 , серії та номеру НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_8 та автомобіль марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 та ключі від нього.

Крім того, 19.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, було проведено обшук приміщення, яке знаходиться на першому поверсі будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_6 ». Під час вказаного обшуку виявлено та в подальшому вилучено: ноутбук марки «Lenovo» модель «Idea Pad S145-15IKB» s/n: PF21SB58 та зарядний пристрій від нього; мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «Redmi 10C», імеі №1: НОМЕР_4 , імеі № 2: НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy А01», імеі №1: НОМЕР_7 , імеі №2: НОМЕР_8 , з сім-картами мобільних операторів «Київстар» номер НОМЕР_9 та «Водафон» номер НОМЕР_10 ; копія свідоцтва, витяг з ЄДРПОУ ФОП ОСОБА_6 та копія договору оренди, всього на 3 арк.; папка синього кольору із чорновими записами на 28 арк.; грошові кошти в сумі 23 100 гривень, а саме: 8 купюр номіналом 1000 гривень, 30 купюр номіналом 500 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень.

В подальшому, вищевказані речі та документи, транспортний засіб були визнані речовими доказами про що винесено відповідні постанови.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених письмово. Зазначив, що накладення арешту на транспортний засіб необхідно для забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, який перебуває у шлюбі із юридичним власником майна. Крім того, зазначив, що транспортний засіб придбано за рахунок грошових коштів підозрюваного. Окремо додав, що 31.10.2023 року слідчим була призначена комп`ютерно-технічна експертиза для детального дослідження мобільного телефону.

Представник власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого, наголосив, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч.1 ст.170 КПК України, зокрема не наведено правових підстав та належної мотивації вимог, щодо арешту тимчасово вилученого майна, що належить ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , оскільки останні не мають жодного відношення до даного кримінального провадження, у зв`язку з чим наявні обтяжливі наслідки для власників вилученого майна. Крім того, під час проведення обшуку власником був наданий доступ до мобільного телефону для його огляду. Звернув увагу на те, що слідчим не наведено підстав розумності на співрозмірності обмеження права власності задля потреб досудового розслідування. Окремо звернув увагу, що жодному власнику вилученого майна не пред`явлена підозра, тому застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на тимчасово вилучене майно, порушить право вільно користуватися та розпоряджатися таким майном власникам. Зазначив, що стороною обвинувачення жодним чином не доведено отримання транспортного засобу за рахунок грошових коштів підозрюваного або обставини належного володіння ним, а тому підстави для конфіскації відсутні. Просив відмовити у задоволенні клопотань.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора та представника власників майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25.10.2023 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000339 від 23.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2,3 ст.332, ч.1,3 ст.362 КК України задоволено. Накладено арешт на вилучене під час обшуків автомобіля марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 та за адресою: АДРЕСА_1 майно.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.12.2023 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25.10.2023 року в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «Redmi 10C», імеі №1: НОМЕР_4 , імеі № 2: НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_6 скасована.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.12.2023 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25.10.2023 року в частині накладення арешту на майно ОСОБА_10 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 , серії та номеру НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_8 та автомобіль марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 та ключі від нього скасована.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, з матеріалів, доданих з клопотанням вбачається, що слідчим під час складання вищевказаного клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України.

Так, з матеріалів, доданих з клопотанням вбачається, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке: слідчим в клопотанні не було наведено відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, вилученого під час проведення 19.10.2023 обшуку, а саме мобільного телефону марки «Хіаоmі» модель «Redmi 10C», імеі №1: НОМЕР_4 , імеі № 2: НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 , за місцем здійснення фактичноїпідприємницької діяльність ФОП « ОСОБА_6 », посилання причетності такого майна до кримінального провадження №0000339 від 23.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2,3 ст.332, ч.1,3 ст.362 КК України та, як наслідок, його відповідності критеріям, передбачених ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів.

Крім того, слідчим не доведено, що вилучений мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «Redmi 10C», імеі №1: НОМЕР_4 , імеі № 2: НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_9 , який фактично був оглянутий під час проведення обшуку, міститить будь-яку інформацію, що має відношення до кримінального провадження №0000339 від 23.05.2022.

Також, слідчим суддею встановлено, що 19.10.2023 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.332, ч.1,3 ст.362 КК України.

Разом з тим, в даному клопотанні слідчий зазначає, що метою накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 , серії та номеру НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_8 та автомобіль марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 та ключі від нього, що належить дружині ОСОБА_6 ОСОБА_7 є забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Зазначена кваліфікація дій підозрюваного не передбачає конфіскації майна.

Доводи в клопотанні слідчого щодо необхідності забезпечення спеціальної кваліфікації цього транспортного засобу не зазначені

Таким чином, будь-якого обґрунтування, на підставі якого слідчий суддя міг би вирішити питання обґрунтованості вказаних доводів сторони обвинувачення, дане клопотання не містить, оскільки санкції інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень не передбачають такого виду покарання як конфіскація майна.

Згідно вимог ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

За таких обставин та враховуючи викладене, керуючись ст.ст.171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000339 від 23.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2,3 ст.332, ч.1,3 ст.362 КК України повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1