ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2468/23 Справа № 175/7098/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харків, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, оператора групи спеціального призначення № 3 роти спеціального призначення № 1 загону спеціального призначення № 3 військової частини НОМЕР_1 , солдата, військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто з 19 жовтня 2023 року до 17 грудня 2023 року, включно.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_7 встановлено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720,00 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_7 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України (далі-КПК), на нього будуть покладені наступні обов`язки:

- повідомляти прокурора чи слідчого про своє місце проживання;

- прибувати до прокурора, слідчого чи суду за кожним викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу прокурора або слідчого;

- здати на зберігання до уповноваженої установи свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання ним після звільнення зазначених обов`язків, до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи її на посаді оператора групи спеціального призначення № 3 військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 18.10.2023 року приблизно о 23.45 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , привів у бойове положення ввірену йому для службового користування зброю самозарядний пістолет «Bereeta» серійний номер НОМЕР_2 та здійснив один постріл в область живота ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки та правої сідничної кістки.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК, тобто в спричиненні умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

19.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК.

19.10.2023 о 11:41 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування зазначає, що визначаючи підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави слідчий суддя не врахував пояснення свідків та потерпілого, які зазначали, що останній, після події вжив ряд заходів спрямованих на приховування злочину з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Зокрема, з цією метою, після заподіння вогнепального поранення потерпілому підозрюваний заборонив свідкам викликати швидку, наказав свідку ОСОБА_11 шукати гільзу з метою її подальшого приховування, а потерпілому та свідку ОСОБА_12 сісти в його авто для доставлення потерпілого до знайомого військового медика свідка ОСОБА_13 , якого по приїзду просив нікому не розповідати. Одночасно, дорогою до свідка ОСОБА_13 та вже в його присутності, ОСОБА_7 постійно здійснював на них психологічний та фізичний тиск, шляхом погроз вбивством та неодноразовим зупиненням транспортного засобу, начебто з цією метою, демонстрував зброю, а також завдавав ударів в голову та тулуб. При цьому, завдання ударів потерпілому не припинялось навіть під час надання йому допомоги ОСОБА_13 , що зафіксовано окремими фрагментами на диктофон свідком ОСОБА_12 . Крім того, підозрюваний змушував свідка ОСОБА_12 в подальшому вступити з ним в статевий зв`язок, що мало статись після доставлення потерпілого до місця мешкання, проте останній вдалось втекти, після чого підозрюваний почав здійснювати хаотичні постріли, що припинив за вимогою ОСОБА_13 . До того ж, при наданні свідком ОСОБА_13 потерпілому допомоги, підозрюваний забрав у нього годинник, який було вилучено працівниками поліції при затриманні.

Разом з тим, звертає увагу, що ОСОБА_7 протягом життя неодноразово засуджувався та був фігурантом кримінальних проваджень за вчинення кримінальних правопорушень проти здоров`я, громадської безпеки та власності.

Таким чином, прокурор вважає, що конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного свідчать про надвисокий ризик вчинення ним у разі звільнення з-під варти спроб тиску на свідків та потерпілого, з урахуванням його безперешкодного доступу до зброї, що створює для них реальну загрозу життю та здоров`ю, а тому тільки застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, а також буде запобігати зазначеним ризикам.

Тому прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, вислухавши підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили відмовити у її задоволенні, а рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, та санкція ч.1 ст.121 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Мотивуючи своє рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та обираючи стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, з альтернативою внесення застави, слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ці висновки не оспорюються прокурором в апеляційній скарзі, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги сторони обвинувачення щодо недотримання слідчим суддею вимог ч.3 ст.183 КПК під час визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, виходячи з такого.

19.10.2023 за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК.

19.10.2023 о 11:41 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, враховуючи обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК, даних про особу підозрюваного, суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та введений на території держави режим воєнного стану, колегія суддів вважає, що на даній стадії кримінального провадження відсутня можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки він не зможе забезпечити належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

За приписами ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року скасувати на підставі п.2 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411, ч.1 ст.412 КПК, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень ст.183 КПК, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 197 та ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 17 грудня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4