Справа № 308/8473/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/598/23, за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2023.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 на автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , а також задоволено клопотання прокурора та конфісковано в дохід держави автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 . Речові докази: два колеса розміром R13 з дисками, металевий ковпак, всередині якого знаходяться комплектуючі (болти та гайки в кількості 25 од.), сталь 12 мл, металевий предмет схожий на вісь причепу, дві тяги по 50 см, дві металеві пружини довжиною приблизно 20 см, металевий предмет зовні схожий на тягу довжиною 1 метр, які знаходяться на зберіганні в камері схову Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, - повернуто власнику або його уповноваженому представнику.

Як вбачається з матеріалів провадження, захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на належний ОСОБА_5 автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 28.02.2023 та повернення вказаного автомобіля засудженому ОСОБА_5 , як власнику. Клопотання мотивував тим, що вироком суду у кримінальному провадженні не вирішено питання про скасування арешту, накладеного на даний автомобіль, а в подальшому застосуванні даного виду забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Прокурор також подав клопотання, у якому просив у порядку ст. 100 КПК України, вирішити питання долі речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , двох коліс розміром R13 з дисками, металевого ковпака, всередині якого знаходяться комплектуючі (болти та гайки в кількості 25 од.), сталі 12 мл, металевого предмета схожого на вісь причепу, двох тяг по 50 см, двох металевих пружин довжиною приблизно 20 см, металевого предмета, зовні схожого на тягу довжиною 1 метр, які знаходяться на зберіганні в камері схову Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, оскільки при ухваленні вироку судом доля вказаних речових доказів не вирішена.

-2-

В ухвалі суду вказується на те, що 05.09.2022 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено вирок у кримінальному провадженні № 0000159, відомості про яке 05.02.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. З обвинувачення, визнаного судом доведеним, вбачається, що за допомогою автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , останній за попередньою змовою з ОСОБА_7 , викрали автомобільний легковий причіп марки «ММ3», моделі 81021, номер рами НОМЕР_3 та автомобільний причеп марки «Скиф М2» моделі 81064, номер рами НОМЕР_4 . Крім того, в ході досудового розслідування постановою слідчого від 13.02.2022 автомобіль «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом, на який ухвалою слідчого судді від 28.02.2022 накладено арешт. При цьому, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2022, долю речових доказі, зокрема, автомобіля марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , який належить засудженому ОСОБА_5 , а також двох коліс розміром R13 з дисками, металевого ковпака, всередині якого знаходяться комплектуючі (болти та гайки в кількості 25 од.), сталі 12 мл, металевого предмета схожого на вісь причепу, двох тяг по 50 см, двох металевих пружин довжиною приблизно 20 см, металевого предмета, зовні схожого на тягу довжиною 1 метр, не вирішено. На підставі наведеного, з метою вирішення долі речових доказів, суд прийшов до висновку про необхідність скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді від 28.02.2022. При цьому, належний засудженому ОСОБА_5 автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , який ним використано як знаряддя вчинення злочину, відповідно до вимог п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, слід конфіскувати, а інші речові докази, доля яких не вирішена, підлягають поверненню їхньому власнику, з огляду на те, що дане майно не має жодного значення для кримінального провадження.

В апеляційній скарзі, захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що під час розгляду клопотання сторони захисту, суд безпідставно прийняв до розгляду клопотання прокурора про вирішення долі речових доказів в порядку ст. 100 КПК України, що є грубим порушенням норм КПК України, оскільки питання долі речових доказів та конфіскації таких або застосування спеціальної конфіскації, в порядку ст. 100 КПК України, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Таким чином, суд першої інстанції, застосовуючи спеціальну конфіскацію автомобіля, належного ОСОБА_5 , фактично змінив вирок суду від 05.09.2023. Крім того вважає, що прокурор не вправі був звертатись з клопотання про конфіскацію автомобіля на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вирок суду набув законної сили. Просить ухвалу сулу від 05.09.2023 скасувати та постановити нову по суті вимог клопотання сторони захисту.

В доповненні до апеляційної скарги захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 зазначаючи про необґрунтованість постановленого судом рішення в частині застосування спеціальної конфіскації автомобіля, просить окрім іншого, врахувати, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , придбаний у 2019 році під час зареєстрованого в 22.07.2004 шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а тому є спільною сумісною власністю подружжя. В даному випадку застосування конфіскації становитиме непропорційне втручання в право особи на митрне володіння майном, гарантованого ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначає, що вказаний транспортний засіб є

-3-

неподільною річчю і виділити з нього частку ОСОБА_5 для спеціальної конфіскації неможливо.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального та кримінального виконавчого законів судом першої інстанції дотримані не в повній мірі.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено КПК України.

За змістом п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом першої інстанції, 05.09.2022 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено вирок у кримінальному провадженні № 0000159, відомості про яке 05.02.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З вироку вбачається, що суд визнав доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з якого вбачається, що за допомогою автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , останній за попередньою змовою з ОСОБА_7 , викрали автомобільний легковий причіп марки «ММ3», моделі 81021,

-4-

номер рами 9115 вартістю 8144 грн та автомобільний причіп марки «Скиф М2» моделі 81064, номер рами НОМЕР_4 вартістю 11367 грн.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження постановою слідчого від 13.02.2022 автомобіль «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та ухвалою слідчого судді від 28.02.2022 на вказаний автомобіль накладено арешт.

Разом з тим, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2022 долю речових доказів, зокрема, автомобіля марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , який належить засудженому ОСОБА_5 , не вирішено.

Зі змісту оскаржуваної ухвали та журналу судового засідання вбачається, що суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора та застосовуючи спеціальну конфіскацію автомобіля, належного ОСОБА_5 , вказав, що належний засудженому ОСОБА_5 автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , останнім використано як знаряддя вчинення злочину, відповідно до вимог п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, такий підлягає конфіскації в дохід держави.

Однак з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а також визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 вчинено інкримінований йому злочин за допомогою автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить останньому.

Разом з тим, з долучених стороною захисту матеріалів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 з 22.07.2004 по теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , є спільною сумісною власністю зазначеного вище подружжя, яке набуте під час шлюбу.

Водночас, згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається за правилами до ст. 171-174 КПК України.

-5-

При цьому, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Проте матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження того, що ОСОБА_8 знала чи могла б знати про незаконне використання вказаного автомобіля, що було б підставою для його конфіскації.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 96-2 КК України, якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалючи рішення про спеціальну конфіскацію на користь держави автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_5 , допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 щодо неможливості вирішення долі речових доказів після ухвалення вироку, колегія суддів відхиляє, оскільки такі ґрунтуються виключно на припущеннях та вибірковому тлумаченні норм кримінального закону, а тому колегія суддів їх до уваги не приймає та зазначає про наступне.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, яке відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України не було вирішено під час ухвалення судового рішення, може бути вирішене в порядку ст. 537, 539 цього Кодексу.

Аналогічних висновків дійшов і Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в ухвалі від 05.07.2023 (справа № 359/633/18, провадження 51-3992ск23), яким констатовано в тому числі і те, що наявність у кримінальному процесуальному законі процесуальних механізмів щодо виправлення певних неістотних порушень в порядку виконання судового рішення у кримінальному провадженні, допущених судами нижчих інстанцій, є тим процесуальним запобіжником, який вказує на відсутність підстав для скасування певного судового рішення. Натомість у процедурі виконання судового рішення можуть бути вирішені усі питання, які залишились поза увагою судів попередніх інстанцій та не вирішення яких не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин та з огляду на те, що під час судового розгляду вирішувалось лише питання щодо долі речових доказів та застосування спеціальної конфіскації, ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2023 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 частковому задоволенню.

При новому розгляді суду першої інстанції слід урахувати наведене, усунути допущені порушення та, з урахуванням наведених у цій ухвалі мотивів, прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

-6-

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2023 в частині конфіскації у дохід держави автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 ,- скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді