Номер провадження 11-кп/816/85/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/11065/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.11.2020 щодо відмови в задоволенні клопотання про приведення вироку Великописарівського районного суду Сумської області від 10.01.2019 у відповідність до діючого законодавства,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.11.2020.

30.09.2020 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про приведення вироку Великописарівського районного суду Сумської області від 10.01.2019 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, оскільки даним законом були внесені зміни до статей, за які він засуджений до покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.11.2020 у задоволенні вказаного клопотання засудженому відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що призначене засудженому ОСОБА_8 вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 10.01.2019 покарання не перевищує санкцію нового закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги засудженого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). При цьому законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права; застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено; зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 1, 4, 6 ст. 3 КК).

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, такій засаді судочинства як законність (п. 2 ч. 1 ст. 7 і ст. 9 КПК), згідно якої під час кримінального провадження суддя/суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати КПК; при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить КПК.

Вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 10.01.2019 ОСОБА_8 був визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК, і йому призначене покарання: за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком три роки; за ч. 2 ст. 289 КК у виді позбавлення волі строком п`ять років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК, за сукупністю вироків, частково приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 22.06.2018 за ч. 2 ст. 185 КК у виді одного місяця позбавлення волі та призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років один місяць без конфіскації майна. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня затримання 27.10.2018.

Згідно розпорядження Великописарівського районного суду Сумської області вищезазначений вирок набрав законної сили 11.02.2019 та звернутий до виконання.

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, який набрав законної сили 01.07.2020, - відповідно у ст. 185 КК в абз. 2 ч. 1 слова «від 50 до 100» замінено словами «від 1000 до 3000», а слова «або позбавленням волі на строк до 3-х років» - словами «або обмеженням волі на строк до 5 років» та у ст. 289 КК у п. 2 примітки до ст. 289 слова «злочин, передбачений» замінено словами «кримінальне правопорушення, передбачене». При цьому ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК не змінювалися.

Відповідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а згідно ч. 1, 2 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законне є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 2, 3 ст. 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII. Даним законом ст. 12 КК було викладено у новій редакції, зокрема, введено в обіг поняття кримінальний проступок, що є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Також здійснено поділ злочинів на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. До не тяжких віднесено злочини за вчинення яких передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (ч. 4 ст. 12 КК).

Наразі, законодавцем кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК, визначаються тяжкими злочинами.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає судове рішення законним, обґрунтованим та належним чином умотивованим, тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.11.2020 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4