ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/571/24 Справа № 201/9027/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000507 за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання не взяв до уваги фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме, що дорожньо-транспортна подія сталася на нерегульованому пішохідному переході, по якому рухався потерпілий, а також, що обвинувачений рухався з перевищенням допустимої швидкості та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу та не надав дорогу пішоходу.

Також суд не оцінив характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких і який має підвищену суспільну небезпеку, та в наслідок якого настала смерть потерпілого

Таким чином, призначене судом обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України є необгрунтованим.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2023 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки; на підставі ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, 06.06.2023 року приблизно о 21.10 годин ОСОБА_9 , керуючи технічно справним мотоциклом «Yamaha FZ09», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.01.2012 належить йому на праві власності, рухався у м. Дніпрі по проїзній частині дороги вул. Набережна Перемоги з боку бульвару Слави у напрямку провулку Добровольців зі швидкістю 100 км/год.

Під час руху по вищезазначеній проїзній частині дороги, яка має по дві смуги для руху в обох напрямках, ОСОБА_9 , не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я громадян, проявляючи протиправну недбалість та неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не врахував дорожню обстановку, та, рухаючись в крайній правій смузі для руху із перевищенням дозволеної у населених пунктах швидкості та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.38.1 та дорожньою розміткою 1.14.1, по якому рухався пішохід ОСОБА_11 , зліва направо по походу його руху, не вжив заходів для зменшення швидкості або зупинки керованого ним транспортного засобу і на вказаному пішохідному переході, розташованому по вул. Набережна Перемоги поруч з електроопорою №11 передньою частиною керованого ним мотоцикла допустив наїзд на праву частину тулубу пішохода ОСОБА_11 .

Своїми діями водій ОСОБА_9 порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.4, 12.9 б) 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

п.12.9 «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення п.18.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_9 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: ран на правому передпліччі та кистях, мошонці, гомілках та правому стегні, численних саден на стегнах та лівій кульшово-клубовій ділянці, синця на правих гомілці та стопі, розривів клубово-крижових з?єднань тазу та хребта у грудному відділі, перелому правої лопатки, плечової та ліктьової кісток, фаланги пальця правої кисті, кісток лівого передпліччя, стегнових кісток та кісток лівої гомілки, гілок клубових кісток та правої клубової кістки тазу, ?переломів ребер праворуч та ліворуч по різним анатомічним лініям, розриву селезінки, ран та саден на голові, крововиливів під м?яку мозкову оболонку головного мозку, крововиливів у м?які покривні тканини голови та тулубу, тазу та кінцівок, клітковину органокомплексу та легень.

Усі ушкодження у своїй сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості як такі, що привели до настання смерті та перебувають у прямому причинному зв?язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 не менше ніж за 2 години до моменту огляду трупа внаслідок сумісної тупої травми тіла з грубим порушенням анатомічної цілісності у вигляді численних переломів кісток скелету, розривів селезінки, з`єднань тазу та хребта, крововиливів у м`які покривні та внутрішні тканини голови.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, його захисника та представника потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою з інвалідністю, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем колишньої роботи на посаді сержанта служби цивільного захисту, старшого пожежного-рятувальника 25 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУДСНС України у Дніпропетровській області характеризується з позитивної сторони, за час проходження служби нагороджений нагрудним знаком «За відвагу в надзвичайній ситуації», має подяку за бездоганне виконання службових обов`язків, особистий внесок у забезпечення протипожежної охорони під час проведення етно-фестивалю «Сірко-фест-2016», почесну грамоту за зразкове виконання службових обов`язків, виявлених під час ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, сумлінну самовіддану працю, високий професіоналізм та з нагоди Дня рятівника, подяку за сумлінну працю, професійну майстерність, активну громадську позицію та з нагоди Дня міста, подяку за сумлінну плідну службу, високий професіоналізм, відповідальність та ініціативу в роботі, вагомий особистий внесок у ефективне виконання поставлених завдань та з нагоди професійного свята Дня рятівника, на цей час офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, а також відсутність претензій з боку потерпілих; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, добровільне відшкодування потерпілим завданих збитків; обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що суд, пославшись на обставини, які він враховує при призначенні покарання, та дані про особу обвинуваченого, не в повній мірі виконав вимоги ст. 65 КК України, та належним чином не мотивував і не навів переконливих доводів про доцільність звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України, а лише пославсь на ті ж самі обставини, що враховані при призначенні покарання.

Відповідно до положень ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Однак, в порушення зазначених норм, суд першої інстанції не врахував характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, віднесеного законом до тяжкого злочину, а також обставини справи, а саме те, що ОСОБА_9 , значно перевищуючи швидкість, яка дозволена в населених пунктах, своїми діями грубо порушив вимоги ПДР, здійснив наїзд на потерпілого, який переходив дорогу на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_11 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті.

Крім того, вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення належить до суспільно небезпечних злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому позиція потерпілих у справі щодо покарання, яке винний повинен понести за вчинене, під час вирішення цього питання судом не є вирішальною.

Враховуючи викладене, зазначені судом першої інстанції обставини не вказують на те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без відбування покарання, а тому підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.

Отже, судом першої інстанції ОСОБА_9 призначено покарання з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому вирок в частині призначеного покарання на підставі п. 4 ч. 1 і ч. 2 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 413, ст. 414 КПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, колегія суддів згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою з інвалідністю, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем колишньої роботи на посаді сержанта служби цивільного захисту, старшого пожежного-рятувальника 25 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУДСНС України у Дніпропетровській області характеризується з позитивної сторони, за час проходження служби нагороджений нагрудним знаком «За відвагу в надзвичайній ситуації», має подяку за бездоганне виконання службових обов`язків, особистий внесок у забезпечення протипожежної охорони під час проведення етно-фестивалю «Сірко-фест-2016», почесну грамоту за зразкове виконання службових обов`язків, виявлених під час ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, сумлінну самовіддану працю, високий професіоналізм та з нагоди Дня рятівника, подяку за сумлінну працю, професійну майстерність, активну громадську позицію та з нагоди Дня міста, подяку за сумлінну плідну службу, високий професіоналізм, відповідальність та ініціативу в роботі, вагомий особистий внесок у ефективне виконання поставлених завдань та з нагоди професійного свята Дня рятівника, на цей час офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування потерпілим завданих збитків; обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

У зв`язку з наведеним вище, враховуючи обставини кримінального правопорушення, а саме, що ОСОБА_9 , значно перевищуючи швидкість, яка дозволена в населених пунктах, своїми діями грубо порушив вимоги ПДР, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_11 , який переходив дорогу на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого потерпілому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті, колегія суддів дійшла висновку, що основне покарання ОСОБА_9 повинно бути призначено за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання, але на строк, що просить прокурор в апеляційній скарзі, без застосування ст.75 КК України.

На думку колегії суддів, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2023 року задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2023 року щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Негайно після проголошення вручити копію вироку обвинуваченому, прокурору.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4