Номер провадження: 11-сс/813/1901/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

представник скаржника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2023 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що 30.10.2023 року заявник звернувся до Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке за своїм змістом свідчить про процесуальну бездіяльність уповноваженої особи. Така бездіяльність не є підставою для внесення певних відомостей до ЄРДР, в той же час може містити ознаки дисциплінарного проступку уповноваженої особи на виконання рішення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою задовольнити скаргу та зобов`язати посадових осіб другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 382, 388 КК України, розпочати досудове розслідування та надати ОСОБА_7 копію Витягу з ЄРДР.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, адвокат ОСОБА_6 стверджує, що нормами КПК встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення злочину, внесення відомостей до ЄРДР, а перевірка такої заяви має здійснюватися в рамках відкритого кримінального провадження, а у разі встановлення відсутності ознак злочину, посадова особа в подальшому має право винести постанову про закриття такого кримінального провадження. Отже, на переконання апелянта посадові особи Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві, зобов`язані були внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Крім того, апелянт вважає, що в заяві містяться відомості, які вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень за ст.ст.382, 388 КК України. Оскільки ухвала Приморського райсуду суду м. Одеси від 18.04.2022 року про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0004866 до теперішнього часу не виконується, належне ОСОБА_7 майно не повертається. Більш того, ОСОБА_7 та його представнику не надається інформація про актуальне місце зберігання майна, що може вказувати про його розтрату, підміну, знищення, чим порушується право ОСОБА_7 на приватну власність.

Прокурор, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, тому апеляційний розгляд проведено за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача; представника скаржника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який наполягав на вимогах апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК).

При цьому, інформація, викладена в такій заяві має бути предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. При цьому обставинами, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, є ніщо інше, як ознаки кримінального правопорушення та ознаки складу такого правопорушення.

На переконання апеляційного суду, для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.

При цьому, в даному випадку слід враховувати положення ст. 214 КПК України, якими встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесення за нею відомостей до ЄРДР у визначені строки.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України №298 від 30.06.2020).

Згідно з п. 1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Із наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження та долучених до апеляційної скарги адвокатом ОСОБА_6 доказів встановлено наступне.

На розгляді в Приморському районному суді міста Одеси перебуває кримінальне провадження №0004866 від 14.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (№522/9894/18).

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 18.04.2022 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0004866, а саме з: мисливських набоїв в кількості 31 штука калібру 7,2 мм., патронів калібру 7,62х39 в кількості 44 штуки, патронів калібру 5,45 мм., в кількості 22 штуки, двох бит, стволу від рушниці з маркуванням Prof Tested 12 GA 76/3 ch, приклад від рушниці з маркуванням ESKORD, рушниці ESKORD № НОМЕР_1 Made in Turkey Hatsan ams company, рушниці ESKORD № НОМЕР_2 Made in Turkey Hatsan ams company, шолом чорного кольору, двох магазинів від автомата та дозволи на зброю № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 .

Адвокатом ОСОБА_8 , 11.05.2022 року, до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області подавалось клопотання про повернення майна власнику на підставі постановленої ухвали, підтвердженням чого є штамп вхідної пошти відділу поліції. Відповідь на вказане клопотання відсутня.

Натомість, адвокатом ОСОБА_6 до скарги на бездіяльність посадових осіб правоохоронного органу долучено відповідь з ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 17.10.2023 року за №60.2 183/аз, з якої вбачається, що місцезнаходження вилученого під час обшуку майна у слідчому відділення Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНІ в Одеській області відсутня. Оскільки, згідно даних Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали вищевказаного кримінального провадження були передані за підслідністю до Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 28.09.2018 року.

З відповіді начальника відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 19.10.2023 року, надісланої адвокату ОСОБА_6 на його заяву (вх.№350аз від 16.10.2023 року) вбачається, що зазначені вище речові докази не передавалися до Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та з приводу повернення майна рекомендовано звернутися до Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

За наведених обставин, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи заяви ОСОБА_7 про можливе вчинення кримінального правопорушення, оскільки з моменту звернення адвоката ОСОБА_8 з клопотанням про повернення майна, а саме з 11.05.2022 року, до теперішнього часу, ухвала суду від 18.04.2022 року не виконана, а місце знаходження речових доказів, арешт на які вказаною ухвалою скасовано, до теперішнього часу не відоме.

Зазначивши вказані обставини у заяві про вчинення кримінального правопорушення та долучивши до неї підтвердження щодо обставин викладених у ній, ОСОБА_7 подана заява від 30.10.2023 року до другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованому у м. Миколаєві засобами електронного зв`язку через електронну пошту адвоката ОСОБА_6 , підтвердженням чого є скріншот з електронної пошти, в якому зазначено про отримання та реєстрацію заяви за вх.№1667зкп/мк.

Крім того, у заяві ОСОБА_7 викладено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, та зазначено попередню правову кваліфікацію - ч.ч.1,2 ст.382 та ч.1 ст.388 КК України.

Враховуючи те, що в заяві ОСОБА_7 від 30.10.2023 року та долучених до неї документах наявна інформація щодо обставин, які можуть свідчити про можливий факт існування події кримінального правопорушення, яким неможливо надати остаточну правову оцінку без їх детальної перевірки в процесуальному порядку, колегія суддів вважає, що зазначених у заяві відомостях достатньо для внесення відомостей до ЄРДР за ч.ч.1,2 ст.382 та ч.1 ст.388 КК України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що внесення відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування по такій заяві абсолютно не означає, що воно матиме результатом притягнення певної особи до кримінальної відповідальності з усіма наслідками, що витікають із цього, оскільки під час процесуальної перевірки може бути не встановлено складу злочину, що слугуватиме підставою для закриття кримінального провадження в порядку ст. 284 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя безпідставно послався на постанову Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі №761/20985/18 та у постанові від 30.09.2021 року у справі №556/450/18, оскільки в них йдеться про неможливість початку досудового розслідування, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, оскільки викладені в заяві ОСОБА_7 відомості містять необхідні мінімальні дані, з яких можна дійти висновку про наявність події кримінальних правопорушень.

Попри це, слідчий суддя, дослідивши скаргу адвоката ОСОБА_6 , з доданими до неї доказами, дійшов помилкового висновку про можливу наявність в діях уповноваженої на виконання ухвали суду особи, ознак дисциплінарного проступку.

Більш того, слідчий суддя отримавши скаргу на бездіяльність посадових осіб другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 30.10.2023 року, яка також була спрямована на адресу вказаного відділу, в оскаржуваній ухвалі, в тому числі в її резолютивній частині, зазначив про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відмовляючи в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей, слідчий суддя допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, що є підставою для скасування оскарженої ухвали.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 411 КПК України передбачено що, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, із постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення скарги.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 9, 303, 306, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 413, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 30.10.2023 року, про вчинення кримінальних правопорушень.

Зобов`язати службових осіб другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 від 31.10.2023 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ст.ст.382, 388 КК України, розпочати досудове розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4