АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №507/1082/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000214, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 травня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Яснопілля Березівського району Одеської області, мешканки АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої у відповідності до положень ст.89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2023 близько 14 години 00 хвилин у період воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року та продовженого відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року (затвердженого Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ), №259/2022 від 18.04.2022 року (затвердженого Законом України від 21.04.2022 року №2212-ІХ), №341/2022 від 17.05.2022 року (затвердженого Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ), №573/2022 року від 12.08.2022 року (затвердженого Законом України від 15.08.2022 року №2500-ІХ), №757/2022 року від 07.11.2022 року (затвердженого Законом України від 16.11.2022 року №2738-ІХ), №58/2023 від 06.02.2023 року (затвердженого Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи раптово виниклий протиправний умисел та корисливий мотив направлений на таємне викрадення чужого майна, задля власного збагачення, перебуваючи в одній з кімнат свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де з її дозволу на той час перебував в якості гостя ОСОБА_5 , вирішила, шляхом вільного доступу вчинити крадіжку майна ОСОБА_5 .. В цей же день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, ОСОБА_3 переконавшись у відсутності сторонніх осіб та що її дії залишаються ніким не помічені, діючи з урахуванням сприятливої для неї обстановки, яка на її переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрала належну ОСОБА_5 золоту каблучку, по типу обручки, на якій всередині міститься гравіювання у вигляді «585», приблизною вагою 3,19 грам., б/к, вартістю 4235,52 гривень. Після викрадення майна ОСОБА_3 викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4235 гривень 52 копійки.

Таким чином ОСОБА_3 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, а саме крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, проте надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив судовий розгляд справи провести без його участі. Обвинувачення ОСОБА_3 підтримує в повному обсязі. Шкода йому відшкодована, цивільний позов подавати не буде. Просить суд суворо ОСОБА_3 не карати.

Суд бере до уваги, що у відповідності до положень ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

При цьому, прокурор та обвинувачена не заперечували проти проведення судового розгляду за відсутності потерпілого.

Після оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта, судом було встановлено особу обвинуваченої та роз`яснено їй суть обвинувачення, постановлено питання обвинуваченій про те, чи зрозуміле їй обвинувачення, чи визнає вона себе винною і чи бажає давати показання.

На зазначене питання обвинувачена ОСОБА_3 повідомила, що обвинувачення їй зрозуміле, свою вину вона визнає повністю та бажає давати суду показання.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо визначення обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядку їх дослідження.

Прокурор зазначила, що враховуючи повне визнання обвинуваченою своєї вини, добровільності позиції обвинуваченої, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачена розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, що підтверджується її показанням, наданими у судовому засіданні, вона вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченої, а також підтверджують процесуальні витрати. Також прокурор вважала за доцільне оголосити в судовому засіданні складену органом пробації досудову доповідь відносно обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодилася.

Судом у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, прокурор та обвинувачена зазначили, що їм зрозуміло зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, їхня позиція є добровільною, та їм зрозуміло, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин 2 та 3 статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченої, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченої та підтверджують процесуальні витрати, а також вивчення досудової доповіді, наданої органом пробації.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що 22 травня 2023 року близько 14 години 00 хвилин до неї додому прийшов її колишній співмешканець ОСОБА_5 .. Він перебував в неї вдома. Вони спілкувались. Потім в неї виникло бажання викрасти в нього золоту каблучку, щоб потім купити щось дитині, оскільки ОСОБА_5 є батьком їхнього сина ОСОБА_4 , 2020 року народження, близько двох років вони з ОСОБА_5 проживають окремо, він їй не допомагає в утриманні сина.

Після допиту обвинуваченої прокурором було оголошено та надано для долучення до матеріалів справи докази, які характеризують обвинувачену, а також підтверджують процесуальні витрати, а саме:

-витяг з ЄРДР №0000214 від 24 травня 2023 року;

-копію паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 28 грудня 2018 року органом 5128 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому також зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ;

-характеристику, видану Покровським старостинським округом Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області за №96/03.11-39 від 29 травня 2023 року, відповідно до якої на ОСОБА_3 скарг до сільської ради не надходило. За період проживання на території с. Покровка вона зарекомендувала себе з позитивного боку. Проживає разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , алкоголем не зловживає;

-довідку, видану Покровським старостинським округом Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області, згідно якої ОСОБА_3 не є депутатом селищної ради та інших рівнів;

-довідку, видану Покровським старостинським округом Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області, відповідно до якої сім`я ОСОБА_3 складається з: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син;

-інформацію про судимість від 26 травня 2023 року ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_3 відповідно до положень ст..89 КК України раніше не судима;

-лист комунального некомерційного підприємства «Любашівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Любашівської селищної ради №460 від 31 травня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває;

-копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого матір`ю дитини вказана ОСОБА_3 ;

-копію квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стосовно обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №186 від 01 червня 2023 року, а саме, сейф-пакету PSP1357548 з золотою каблучкою;

-копію ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 30 травня 2023 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме, на каблучку по типу обручки з гравіюванням «585» вагою 3,19 грам, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP1357548;

-довідку про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 01 червня 2023 року №СЕ-19/116-23/9081-ТВ за матеріалами кримінального провадження №0000214, відповідно до якої витрати на залучення експерта склали 717 гривень 00 копійок;

Заперечень або доповнень до зазначених доказів від учасників процесу не надходило, за їх згодою зазначені докази було долучено до матеріалів справи.

Крім того, від представника Подільського районного сектору №4 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області надійшли матеріали досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_3 із викладенням матеріалів та висновком органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, вона не становитиме високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб), рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - середній.

Після дослідження доказів, судом було поставлено питання учасникам процесу про те, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, чи можливо закінчити дослідження доказів та перейти до судових дебатів.

На вказане питання учасники процесу повідомили, що будь-яких доповнень досудового розгляду, заяв або клопотань вони не мають, та вважають за можливе перейти до судових дебатів.

Враховуючи викладене судом без видалення до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перехід до судових дебатів.

У судових дебатах:

Прокурор Любашівської окружної прокуратури пояснила, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, просила визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, при цьому враховуючи особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначити їй покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. При цьому, із застосуванням положень ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судових дебатах зазначила, що свою вину у вчиненні інкримінованого злочину вона визнає. Усвідомила неправильність та протизаконність свого вчинку, у скоєному щиро розкаюється, просить її суворо не карати.

В останньому слові обвинувачена зазначила, що у скоєному вона розкаюється.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 злочину, дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 1статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст.12 КК України злочином, вчиненим ОСОБА_3 , є ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно зі ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно зі ст.67 КК України, відсутні.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено накладення на особу покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

При цьому, суд з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченої, вважає, що з метою досягнення мети кримінального покарання, визначеної статтею 50 КК України, достатнім для виправлення ОСОБА_3 буде призначення їй покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Частиною 3 статті 75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Частиною 3 статті 76 КК України визначено, що на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: 1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; 2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; 6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

З урахуванням викладеного, покарання яке має бути призначено ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочину, особу винної, наявність на її утриманні малолітньої дитини, та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання та вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.ч.1, 3 ст.76 КК України.

Частиною 4 статті 76 КК України, визначено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової товарознавчої експертизи - становлять 717 гривень 00 копійок (витрати за проведення товарознавчої експертизи від 01 червня 2023 року №СЕ-19/116-23/9081-ТВ), які мають бути стягнуті з обвинуваченої.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

З реєстру матеріалів досудового розслідування та інших матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії квитанції №186 від 01 червня 2023 року у кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілим та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 124, 349, 366-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, ст.ст.1, 12, 50, 65, 66, 67, 75, 76, 185 ч.4 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.ч.1, 3 ст.75 КК України засуджену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності із п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В силу положень ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк засудженій, обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 04 грудня 2023 року.

Скасувати арешт майна, а саме, каблучки по типу обручки з гравіюванням «585» вагою 3,19 грам, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 30 травня 2023 року.

Речовий доказ - каблучку по типу обручки з гравіюванням «585» вагою 3,19 грам, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP1357548 - повернути потерпілому.

Цивільний позов потерпілим та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Яснопілля Березівського району Одеської області, мешканки АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої у відповідності до положень ст.89 КК України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 28 грудня 2018 року органом 5128, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових товарознавчих експертиз Одеським НДЕКЦ МВС України, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області) в сумі 717 (сімсот сімнадцять) гривень 00 копійок.

Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_1