УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 492/362/19

провадження № 51-6892 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року,

встановив:

Вироком Арцизького районного суду Одеської області від 11 березня 2020 рокуОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1190 грн. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди в розмірі 7 448,04 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди у зазначеному ОСОБА_5 розмірі відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни. Звільнено ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Засуджений звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо нього.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Наведене обґрунтування вимог у касаційній скарзі засудженого викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений, оспорюючи, зокрема, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, окрім іншого, вказує про однобічність та неповноту досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій, фактичним обставинам кримінального провадження та доказам у кримінальному провадженні, а саме, показанням потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно ст. 438 КПК України, не є підставою для скасування судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.

При цьому, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі засуджений, не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом рішень судів першої та апеляційної інстанцій згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3