ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/464/24

Провадження № 1-кс/210/156/24

26 січня 2024 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження №0000001 від 02.01.2024, розпочате за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий ОСОБА_3 , з вищевказаним клопотанням.

У клопотанні ставиться питання про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді.

Виклад обставин та правова кваліфікація

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи як осудна особа, маючи непогашену судимість, зокрема за вироками від 09.01.2018 Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України, 24.04.2018 Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України, 29.10.2021 Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України, вчинив умисне кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, за наступних обставин:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений в ході досудового розслідування час та обставинах, але не пізніше ніж 22 січня 2024 року13 годин 14 хвилин, умисно незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку розфасував у готовий для подальшого продажу згорток фольги.

В подальшому, 22.01.2024 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в порядку ст. 271 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в районі будинку №27-А в м. Кривий Ріг, о 13:14 годині незаконно збув особі, відомості щодо якої не підлягають розголошенню, у матеріалах кримінального провадження відомий як « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », за 200 гривень 1 згорток фольги в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, який дістав з гаманця, що знаходився у правій кишені кофти останнього.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-23/3072 - НЗПРАП від 23.01.2024, маса речовини, яка містилась у 1 згортку фольги, становить 0,0706 г, та містить психотропну речовину PVP, яка включена до переліку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, відповідно до таблиці № 2 списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Маса PVP становить 0,0595 г.

22.01.2024 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.01.2024 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти у розмірі 1152 гривні, мобільний телефон «Redmi» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , 1 згорток фольги із білим порошком, 1 згорток паперу із рослинною речовиною, 1 сліп-пакет із залишками білого порошку, 1 пластикову коробочку із залишками білого порошку, 9 фрагментів фольги.

23.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного збуту психотропних речовин, вчиненого особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.

Відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу, винесеної 23.01.2024 слідчим СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 : грошові кошти у розмірі 1152 гривні, мобільний телефон «Redmi» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , 1 згорток фольги із білим порошком, 1 згорток паперу із рослинною речовиною, 1 сліп-пакет із залишками білого порошку, 1 пластикову коробочку із залишками білого порошку, 9 фрагментів фольгивизнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2024.

Позиції сторін

Слідчий та прокурор, кожен окремо, надали до суду клопотання про розгляд клопотання у їх відсутність, просять задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у судове засідання не прибула, причини своєї неявки не повідомила, враховуючи встановленні строки розгляду такого клопотання та керуючись положеннями ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснювався за її відсутності.

Щодо дотримання строків звернення із клопотанням:

Частиною 5 статті 171 КПК визначено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слідчий (за погодженням з прокурором) надійшло до канцелярії суду 24 січня 2024 року, майно вилучено під час обшуку, роведеного 22 січня 2024 року у період часу з 23:00 по 23:59. Строк звернення до слідчого судді, визначений абзацом не порушено.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 171 КПК України для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом.

Водночас, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України. До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

До того ж, за змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірністьобмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Отже, з аналізу зазначених норм КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя має встановити:

1) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна;

2) таке майно, відноситься до виду майна, на яке можна накладати арешт та перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати арешт;

3) таке майно відповідає ознакам речовим доказом;

4) за допомогою арешту можливо досягнути завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням;

5) наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження

З урахуванням вказаного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя, встановлюючи наявність зазначених вище обставин, приходить до таких висновків.

Як зазначалося вище, арешт з метою збереження речового доказу може накладатися на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи.

Слідчим суддею встановлено, що майно, відносно якого вирішується питання про його арешт, вилучене за наступних обставин.

22.01.2024 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.01.2024 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти у розмірі 1152 гривні, мобільний телефон «Redmi» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , 1 згорток фольги із білим порошком, 1 згорток паперу із рослинною речовиною, 1 сліп-пакет із залишками білого порошку, 1 пластикову коробочку із залишками білого порошку, 9 фрагментів фольги.

Зі змісту поданого клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчий просить про накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження його як речового доказу.В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що вилучене майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

З огляду зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що відповідне майно може бути арештоване з метою, вказаною у клопотанні.

Вилучене майно також відповідає ознакам речового доказу.

Як зазначалося вище, арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки потреби досудового розслідування потребують з`ясування обставин його використання, та відповідають меті забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення огляду, і яка може бути використана для доведення відомостей про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим статті 98 КПК України.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення доводи слідчий суддя вважає їх обґрунтованими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними є достатніми для прийняття процесуального рішення про арешт.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, та яке могло бути використано для вчинення злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, на тимчасово вилучене майно необхідно накласти арешт.

Слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на відповідне майно не є припиненням права власності на нього або невідворотнім позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, однак такий захід є тимчасовим.

У цьому контексті слідчий суддя відзначає, що доказове значення у цьому кримінальному провадженні мають не самі по собі рухоме майно, а наявні на нього сліди вчинення злочину.

Відповідно до статті 174 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167-168, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження №0000001 від 02.01.2024, розпочате за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 22 січня 2024 року в період часу з 23:00 по 23:59 в ході під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 22.01.2024, а саме:

- грошові кошти у сумі 1152 гривень;

- мобільний телефон «Redmi» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 ;

- 9 фрагментів фольги.

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчужувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження

Зберігати вилучене майно на території адміністративної будівлі ВП №2 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Стрельникова, 2, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п"яти) днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1