Єдиний унікальний № 744/1391/23
Провадження № 1-кс/744/26/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

27 грудня 2023 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції за допомогою власних засобів),

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000484 від 04 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жадове Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого зі слів обвинуваченого по АДРЕСА_2 , відомості про наявність судимостей в клопотанні не наведені,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,-

про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:

До суду у межах судового провадження у зазначеному вище кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України надійшло згадане клопотання прокурора у кримінальному провадженні, заступника начальника відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , згідно якого прокурор просить обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В обґрунтування вимог клопотання прокурором зазначено про те, що Семенівським районним судом Чернігівської області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України. ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у період часу з 02 години 00 хвилин до 04 години 00 хвилин 01 вересня 2023 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , у ході словесного конфлікту з ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, наніс потерпілому кулаками не менше трьох ударів в область голови, а також руками, ногами і дерев`яним поліном не менше восьми ударів в область тулубу, не менше десяти ударів по верхнім кінцівкам та не менше семи ударів по нижнім кінцівкам, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми; закритої травми грудної клітки, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та тілесні ушкодження, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень. У результаті отриманого комплексу тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно- мозкової травми та закритої травми грудної клітки ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» за адресою: м. Чернігів, вул. Волковича, 25. Смерть ОСОБА_6 настала від набряку головного мозку, який розвинувся внаслідок поєднаної закритої черепно-мозкової травми та закритої травми грудної клітки. З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та характеристик його особи, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2023 року до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 листопада 2023 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , без визначення розміру застави, на 60 діб, тобто до 30.12.2023 включно. Обставини, які стали підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та строків його продовження, не змінились. Так, щодо ОСОБА_5 , на думку прокурора, існують наступні ризики. Ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, не має достатньо міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку, розуміючи вчинене та усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою уникнення від відповідальності, яка йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. У ході досудового розслідування допитано потерпілу ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , які є знайомими ОСОБА_5 .. Перебуваючи на свободі та маючи інформацію про їх місце проживання, ОСОБА_5 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них, з метою зміни їх показань на свою користь, викривлення фактичних обставин вчинення злочину та подальшого уникнення кримінальної відповідальності. До того ж, показання потерпілої та свідка на цей час безпосередньо судом не досліджено. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків, безперервного офіційного місця роботи та доходу, після вчинення злочину упродовж значного часу не надав допомогу потерпілому та не повідомив медичний заклад про тяжкий фізичний стан ОСОБА_6 .. Обвинувачений, на погляд прокурора, має низький моральний та соціальний статус у суспільстві, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення. У подальшому, 24 листопада 2023 року, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні передано до Семенівського районного суду Чернігівської області. Відповідно до ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178 Кримінального процесуального кодексу України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність. З моменту взяття ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не зникли та продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання та продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінились обставини, які дають підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід. На даний час ризики, визначені в ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, продовжують існувати та не зменшилися. Зокрема, злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства, що вказує на підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого та його схильність до посягання на життя і здоров`я людей. Згідно зі ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження. Таким чином, суд має забезпечити не тільки права обвинуваченого, а також стандарти безпеки суспільства. Відповідно до Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів та зловживання владою, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 29.11.1985, до жертв слід ставитися із співчуттям та поважати їх гідність. Вони мають право на доступ до механізмів правосуддя та якнайшвидшу компенсацію завданих збитків у відповідності з національним законодавством. Слід сприяти тому, щоб судові та адміністративні процедури більшою мірою відповідали потребам жертв шляхом надання жертвам інформації про їхню роль та про об`єм, терміни проведення та хід судового розгляду та про результати розгляду їхніх справ, зокрема у випадках важких злочинів, а також у випадках, коли вони попросять про таку інформацію, забезпечення можливості викладу та розгляду думок та побажань жертв на відповідних етапах судового розгляду у тих випадках, коли зачіпаються їхні особисті інтереси, без шкоди для звинувачених та згідно з відповідною національною системою правосуддя, надання належної допомоги жертвам протягом всього судового розгляду, вжиття заходів для зведення до мінімуму незручність для жертви, охорони її особистого життя у тих випадках, коли це необхідне, та забезпечення їх безпеки, а також безпеки їх сімей та свідків з їхнього боку і захисту їх від залякування та помсти, уникнення невиправданих затримок при розгляді справ та виконанні постанов чи рішень про надання компенсації жертвам. Таким чином, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину проти життя особи, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим (позбавлення волі на строк від 7 до 10 років), а також на характеристику особи обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не одружений, не має утриманців, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, переховування обвинуваченого від суду. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» (так зазначено прокурором) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Крім того, висунуте ОСОБА_5 обвинувачення підтверджується показаннями свідка та потерпілої, анкетні данні яких відомі обвинуваченому, тому з урахуванням процедури, яка передбачена Кримінальним процесуальним кодексом України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 може шляхом погроз, підкупу, вмовляння або іншим чином впливати на свідка та потерпілу з метою уникнення кримінальної відповідальності. Існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, які не зменшилися та продовжують існувати, підтверджено, на думку прокурора, ухвалами слідчих суддів Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.09.2023 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.11.2023 про продовження строку вказаного запобіжного заходу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні, заступник начальника відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , підтримала вимоги клопотання повністю та висловила думку щодо слушності доводів клопотання.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не прибула, на її явці учасники судового провадження не наполягали.

У судове цивільний позивач, комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, повноважного представника не направив, це підприємство було повідомлене належним чином про час і місце судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні 27 грудня 2023 року дав показання про те, що він підтримує свої попередні показання, дані ним суду 25 грудня 2023 року при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою. Зокрема, зауважив, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, визнає частково, позаяк вважає, що побив обвинуваченого не так тяжко як зазначено в документах стосовно його обвинувачення, поліна, яким нанесено ушкодження потерпілому, на місці події не було і обвинувачений його не бачив. Разом з тим, ОСОБА_5 висловив думку, що застосування йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде надлишковим. Підтвердив як і 25.12.2023, що переховуватись від суду він не збирається, буде з`являтися в судове засідання, має наміри влаштуватися в місцеве сільськогосподарське підприємство в селі Жадове Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області, оскільки, поряд з іншим, має спеціальність і посвідчення тракториста-машиніста, на потерпілу ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 він вливати не наміряється, не надавав допомогу потерпілому, оскільки співмешканка останнього відмовила його це зробити, сказавши, що з потерпілим буде все нормально. ОСОБА_5 вважає себе відповідальною людиною і вчиняти інше кримінальне правопорушення намірів не має.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо зазначеного клопотання стосовно застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою висловив думку, що воно не підлягає задоволенню повністю, адже стосовно обвинуваченого не можуть бути обрані одночасно два запобіжні заходи у виді тримання під вартою, бо зараз обвинувачений вже має запобіжний захід у виді тримання під вартою. Наведені у клопотанні стороною обвинувачення ризики, на переконання захисника ОСОБА_4 , є непереконливими, оскільки не доведені належними доказами.

Дослідивши документи, що маються у матеріалах клопотання, заслухавши у судовому засіданні думки прокурора, обвинуваченого, захисника, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У кримінальному провадженні прокурором ОСОБА_3 ані до клопотання, ані в судовому засіданні, як і судовому засіданні 25.12.2023 щодо розгляду клопотання відносно ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою, не подано суду жодних належних доказів на підтвердження доводів, наведених нею в клопотанні, щодо існування ризиків, згаданих у клопотанні, яким слід запобігти шляхом застосування такого найсуворішого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Так, ті ж самі твердження прокурора ОСОБА_3 , щодо яких Семенівським районним судом Чернігівської області вже постановлялась ухвала від 25.12.2023, про начебто переховування обвинуваченого від суду, не доводяться жодними документами чи іншими допустимими даними. У свою чергу, доводи про відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків є взагалі шаблонним формулюванням, яке стороною обвинувачення не підтверджено, в тому числі документально, шляхом подання суду про це бодай довідки про такі факти якщо вони мали місце. Відсутність джерел доходу в обвинуваченого також не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки суд не повинен ділити людей на принципом майнового цензу, а повинен дотримуватися засад рівності всіх перед законом. Більш того, щодо самої відсутності доходів в обвинуваченого ніяких документів (можливо копії декларації тощо) суду не надано.

Доводи прокурора ОСОБА_3 відносно того, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу і свідка у цьому ж кримінальному провадженні теж не підтверджені ані документально, ані будь-яким іншим чином, а обставини, що потерпіла та свідок є знайомими обвинуваченого, самі по собі нічого не говорять.

Аргументи прокурора ОСОБА_3 стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення теж є невідповідними, оскільки у клопотанні дані про його попередні судимості взагалі не зазначені, такі відомості не містить й обвинувальний акт, а тому у суду є сумніви із цього приводу. Клопотання не містить посилання на конкретні відомості про попередню сталу девіантну поведінку ОСОБА_5 .. Воднораз твердження прокурора ОСОБА_3 щодо того, що обвинувачений ОСОБА_5 має «низький моральний та соціальний статус у суспільстві» взагалі є вкрай довільними припущеннями прокурора, оскільки долучена до клопотання копія довідки-характеристики на ОСОБА_5 за місцем проживання, зібрана, за висловленими в суді прокурором твердженнями, ще під час досудового розслідування (характеристика є процесуальним джерелом доказів, а її дані доказом у широкому значенні цього терміну, з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України у взаємозв`язку із приписами ч. ч. 1, 2 ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України), датована ще 05 вересня 2023 року, тобто є застарілою, а сам її текст здебільшого не містить істотних параметрів властивостей обвинуваченого, зокрема даних про такі маркери його поведінки, які насторожують. Також посилання як на аргумент на вірогідні погляди такого невизначеного кола осіб як суспільство з його неокресленими межами та ще й без зазначення типу суспільства, є вказівкою на таку логічну помилку щодо аргументів доведення як «передбачення підстави» (лат. petitio principii), коли в якості тверджень використовуються небезсумнівні, як правило, довільно взяті положення: посилаються на циркулюючі в спільноті однодумців міркування, висловлені кимось припущення, видаючи їх за аргументи, котрі нібито обґрунтовують тезу. Проте, доброякісність таких доводів лише передбачається, але не встановлюється з переконливістю.

Більш того, у судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 не доведено взагалі відомості про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 обирався за ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2023 року, бо до клопотання надана тільки резолютивна частина такої ухвали (в нормі ч. 2 ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України не передбачено можливість оголошення слідчим суддею, який є окремою процесуальною фігурою, резолютивної частини ухвали слідчого судді (ухвала слідчого судді не є ухвалою судді чи суду, вона навіть має зовсім інший строк і порядок оскарження (п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України). Повний текст цієї ухвали (як і відмітка про набрання нею законної сили із визначеною датою такого набрання) в матеріалах судового провадження через не надання їх стороно обвинувачення, не присутній. Копія ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01.11.2023 щодо цього питання суду вказану відмітку з числом набрання нею законної сили теж не містить.

Крім цього, в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором ОСОБА_3 , на порушення вимог п. 3, 5 ч. 1 ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України з урахуванням приписів ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України, не зазначено: посилання на матеріали, що підтверджують виклад обставин, котрі дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення; посилання на матеріали, що підтверджують наведені у клопотанні ризики.

Воднораз твердження за клопотанням прокурора ОСОБА_3 стосовно існування викладених вище, за доводами прокурора, ризиків, що підтверджується ухвалами слідчих суддів Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.09.2023 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.11.2023 про продовження строку вказаного запобіжного заходу, не можуть мати значення для даного провадження за клопотанням, позаяк такі висновки щодо ризиків застосовуються до чинного на даний час запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Натомість аналіз ризиків при обранні запобіжного заходу не є тотожним такому аналізу при продовженні дії запобіжного заходу, бо в першому випадку розбираються питання, зв`язані зі встановленням вперше ризиків, наведених у відповідному клопотанні, а в другому їх тривання. Разом з тим, значення ухвал слідчого судді для подальшого судового розгляду розкривається в нормі ст. 198 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Суд також убачає резонними вказані вище зауваження сторони захисту про неможливість обрання одного і того ж діючого запобіжного заходу вдруге, оскільки за змістом норм ст. ст. 177, 178 Кримінального процесуального кодексу України щодо одного підозрюваного, обвинуваченого може бути обраний і діяти тільки один запобіжний захід, а не декілька запобіжних заходів одночасно.

Зважаючи на викладене, у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити повністю через відсутність доказової бази тверджень, наведених в клопотанні, а також через не можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, який вже застосовано.

Суд переконаний, що сторона обвинувачення в даному разі не позбавлена права до 30.12.2023 заявити обґрунтоване клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого із одночасним клопотанням про поновлення процесуального строку, передбаченого ч. 6 ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 184, 199, ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, заступника начальника відділу Чернігівської обласної прокуратуриОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити повністю.

Копії даної ухвали вручити захиснику ОСОБА_4 , обвинуваченому ОСОБА_5 негайно після її оголошення, а також надіслати прокурору ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_7 та представнику цивільного позивача, комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1