Справа № 464/6835/23
пр.№ 1-кс/464/9/24
15 січня 2024 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю ст.слідчого ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів,
Старший слідчий СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у межах розслідування кримінального провадження звернувся до слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова із клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до інформації операторів мобільного зв`язку.
На підставі ч.2 ст.163 КПК України суддя розглядає клопотання без виклику представників осіб, у володінні яких знаходяться документи.
Заслухавши слідчого в підтримку клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України слідчий здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Виходячи із положень ст.ст.131, 132, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
За умовами ч.7 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.23. в період з 13 по 17.30 год невідома особа, використовуючи електронного обчислювальну техніку та зателефонувавши з номеру телефону НОМЕР_1 , шляхом обману, заволоділа грошовими коштами, отримавши кредим « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на суму 9300 грн від імені ОСОБА_5 , яка на той час перебувала в АДРЕСА_1 , чим спричинила останній матеріальних збитків на вказану суму.
Заявляючи клопотання про тимчасовий доступ до інформації мобільних телефонів, слідчий покликається лише на показання потерпілої, які не можуть бути безумовно єдиним і основним доказом належності саме їй мобільного номеру телефону як НОМЕР_2 та здійснення на це номер дзвінка з номера НОМЕР_1 , за відсутності інших доказів.
Так АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відмовився надавати на запит органу досудового рослідування відомості щодо запитуваної інформації по рахунках потерпілої за відсутності належно оформленого запиту.
Потерпіла у кримінальному провадженні також повинна добросовісно користуватися своїми правами та надавати органу досудового розслідування підтверджену інформацію, на яку покликається, адже зазначає про те, що сама змінила номер свого мобільного телефону. Інформацію про приналежність потерпілій номера мобільного телефону НОМЕР_2 остання як клієнт могла надати, звернувшись до банківської установи, куди міг бути такий прив`язаний до карткового рахунку ОСОБА_5 , та оператора мобільного зв`язку, який здійснював заміну номера. Проте такі відомості у кримінальному провадженні відсутні. Як ствердив слідчий, потерпіла такі відомості їй не надає, і запити слідчого на відповідні відомості відсутні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.5 ст.132 КПК України).
Саме слідчий повинен довести, що без такого втручання в права і свободи особи, як тимчасовий доступ, виконати завдання досудового розслідування буде неможливо.
Відтак, подане слідчому судді клопотання про тимчасовий доступ до інформації номерів мобільних операторів зводиться до викладення обставин, що мають характер припущень. Наведене позбавляє слідчого суддю можливості встановити необхідність застосування такого заходу кримінального провадження як тимчасовий доступ, а тому подане клопотання є необґрунтованим.
Слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та прокурора, перебираючи на себе функцію органу досудового розслідування.
Беручи на уваги викладене вище у своїй сукупності, прокурором та слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, не встановлено доцільності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ. З урахуванням такого немає передбачених ст.ст.132, 163 КПК України правових підстав для надання тимчасового доступу, у зв`язку з чим у задоволенні такого слід відмовити.
Керуючись ст.ст.131, 132, 159, 160, 163-166, 309, 369-372 КПК України,
п о с т а н о в и в :
відмовити в задоволенні клопотання.
Відповідно до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_6