У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2023 Справа №607/22652/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження на шістдесят діб, строку покладених відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов`язків відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тернополя, громадянину України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2023 року старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження на шістдесят діб строку дії покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні №0002289 від 22.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не спілкуватися із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

23.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а 16.11.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 вересня 2023 року, близько 21 годин 00 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував у дворі будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 21 вересня 2023 року, близько 21 годині 00 хвилині, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , з метою особистого збагачення та заволодіння чужим майном, у ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я, що виражалося у нанесенні ударів кулаками обох рук в ділянку голови, повалив останнього на землю, та продовжив наносити удари ногами по голові ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 зірвав із плеча ОСОБА_7 наплічну сумку у якій перебували грошові кошти у сумі 100 грн, мобільний телефон торгівельної марки 2 Е моделі Е 240, вартістю 438,48 грн.

В подальшому, з викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, в результаті чого своїми умисним злочинними діями спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 538,48 грн., а також завдав тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми правої кисті у виді переломів кісток зап`ястя (гачкуватої, головчастої, трапецієподібної) та повний вивих 3-5-ї п`ясткових кісток, закритої черепно-мозкової травми - струс головного мозку, із зовнішніми ушкодженнями - раною лобової ділянки голови, синцями повік обох очей, саднами носа. Виявлені тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжувалися тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п..п. 2.2.1 (а,в) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Таким чином, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду 24.09.2023 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді триманні під вартою, визначивши розмір застави у розмірі 214 720 грн. із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. на строк до 20.11.2023 року.

10.10.2023 до СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від Чортківської УВП №26, про те, що підозрюваним ОСОБА_4 внесено заставу та останнього 09.10.2023 звільнено з-під варти.

17.11.2023 слідчим повідомлено підозрюваному про завершення досудового розслідування в порядку ч.1-3 ст. 290 КПК України.

У поданому клопотанні слідчий вказав, що строк дії передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , слід продовжити на 60 діб, що, на думку слідчого, є необхідним з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечили щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0002289 від 22.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

22.09.2023 ОСОБА_4 органом досудового розслідування затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а 16.11.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

24.09.2023 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 214 720 грн. Ухвалено, що у випадку внесення застави , покласти на ОСОБА_4 строком до 00 год. 00 хв. 20 листопада 2023 року наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до УДМСУ в Тернопільській області на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за кордон; не спілкуватися із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

10.10.2023 до СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від Чортківської УВП №26, про те, що підозрюваним ОСОБА_4 внесено заставу та останнього 09.10.2023 звільнено з-під варти.

У зв`язку з виконанням доручення прокурора Тернопільської окружної прокуратури, відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 КПК України, 17 листопада 2023 року старшим слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 повідомлено підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику - адвокату ОСОБА_5 про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002289 від 22.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України завершено і про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України.

Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

У свою чергу ч. 4 ст. 199 КПК України встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За змістом ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, інформацією, що підтверджується: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002289 від 22.09.2023 р.;протоколом огляду місця події від 21.09.2023; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 22.09.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.09.2023; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.11.2023; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 22.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду відеозапису; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом впізнання із свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду продовжує існувати та обумовлений тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Тому, є підстави вважати, що ОСОБА_4 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини, може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

При цьому слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішеннях по справах «Москаленко проти України» від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них, а може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього кодексу.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки може незаконно здійснювати на них тиск та погрози, з метою дачі особами неправдивих показів, або відмови від добровільно наданих показань, а сторона обвинувачення не матиме можливості запобігти цьому та перешкоджати таким протиправним діям підозрюваного.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Таким чином, метою продовження строку покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином відповідно, у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 свідчить про необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, до 10.01.2024 року.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, вагомості доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує йому у випадку визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, з врахуванням відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, застосованих до нього.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження виправданий такий ступінь втручання у права і свободи особи підозрюваного ОСОБА_4 , що відповідає меті досягнення дієвості кримінального провадження.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що покладені обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад підозрюваного ОСОБА_4 , а продовжуючи строк дії покладених на підозрюваного обов`язків виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію його прав і свобод, з урахуванням, в тому числі, строку дії даної ухвали, що не становить порушення прав людини, а отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним, клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-179, 193, 194, 196, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження на шістдесят діб, строку покладених відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України обов`язків відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити строк дії покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі Тернопільської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до УДМС України в Тернопільській області на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Строк дії даної ухвали встановити до 23.59 год. 10 січня 2024 р.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1