Єдиний унікальний номер 205/6246/23
1-кп/205/875/23
У Х В А Л А
13 грудня 2023 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурором ОСОБА_6 було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . В обґрунтування свого клопотання прокурор посилався на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, прокурор зазначила, що в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачені матимуть потенційну можливість ухилятися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані їм кримінальні правопорушення, здійснити незаконний вплив на потерпілих і свідків у даному провадженні, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Також, прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, посилаючись на те, що ризики об`єктивно існують, а саме, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_11 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_12 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора і підтримав клопотання свого захисника.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник і законний представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.
Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинувачених, їх захисників, законного представника неповнолітнього, потерпілого, приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обраного запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України ,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, з його слів одружений та має на утриманні малолітню дитину інваліда, але ж докази родинного зв`язку на даний час відсутні, а тому на даний час докази в підтвердження міцних соціальних зв`язків суду не надано, раніше не судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.
Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано. Натомість, доказів щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, а саме, проживання з батьком та рідними братами, суду не надано.
Постановляючи дане рішення, суд погоджується з доводами прокурора про наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, суд обґрунтовано вважає, що в разі зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 матимуть реальну можливість перешкодити судовому розгляду даного кримінального провадження шляхом переховування від суду, побоюючись тяжкості покарання, яке загрожує їм в разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинів, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.
Крім того, суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на ризик того, що обвинувачені, в разі зміни їм запобіжного заходу на більш м`який, матимуть реальну можливість здійснити незаконний вплив на потерпілого і свідків у даному провадженні, оскільки всі свідки ще не допитані в судовому засіданні, судовий розгляд триває, досліджуються докази сторони обвинувачення.
Також, суд погоджується з посиланням прокурора на можливість обвинувачених продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 офіційно не працюють, та не маючи постійного джерела доходів знов можуть вчинити з корисливих мотивів кримінальне правопорушення.
Відтак, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу не зменшилися та не перестали існувати та суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, оскільки ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, дані про особи обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які хоча раніше не судимі, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому, як додаткову обставину на підтвердження ризику переховування, суд враховує введення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Вказане свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду. Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
Таким чином, наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.
Як слідує з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії особливо тяжких злочинів, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
Крім того, суддею враховано, що на даний час дійсно існує ризик здійснення незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.
Також, суд при вирішенні клопотання бере до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є неповнолітньою особою, студентом ПТУ №6, а тому суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який не перешкоджатимуть освітньому процесу обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.110, 177, 181, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів обвинуваченим задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 09 лютого 2024 року включно.
В задоволені клопотання захисника адвоката ОСОБА_12 , про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 09 лютого 2024 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1.Не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду в період часу з 21.00 години до 06.00 години.
2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду або прокурора, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це посадову особу або орган що здійснює виклик;
3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.
4. Утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню.
Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 , на строк судового розгляду, але не більше 60 днів до 24-00 години 09 лютого 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.
Суддя ОСОБА_1