справа № 691/1039/20
провадження № 1-кп/691/121/23
УХВАЛА

22 грудня 2023 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , законного представника потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції), особи щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру неповнолітнього ОСОБА_10 , його законного представника ОСОБА_11 , особи щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру неповнолітнього ОСОБА_12 , захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (в режимі відеоконференції), представника ювенальної превенції ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 24.02.2020 року за № 0000089 відносно

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, учня 9 класу Старосільського ліцею Млїівської сільської ради, проживаючого по АДРЕСА_1

за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, учня 10 класу Старосільського ліцею Мліївської сільської ради, вул. Грушевського, 184 с. Старосілля, Черкаського району Черкаська області

за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19.02.2020 року близько 12 години 00 хвилин, після завершення змагань, перебуваючи у приміщенні Старосільсього ліцею, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 1, с. Старосілля, Черкаського району Черкаської області умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , де ОСОБА_10 долонею правої руки наніс ОСОБА_7 один удар в область лівої частини обличчя та внаслідок отриманого удару, ОСОБА_7 вдарився правою частиною голови об двері роздягальні, а ОСОБА_12 кулаком правої руки, наніс ОСОБА_7 один удар в область лівої частини обличчя, чим спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді травми: голови зі струсом головного мозку, крововиливом м`яких тканин лобної ділянки справа, які відповідно до висновку судово-медичного експерта від 09.07.2020 року № 02-01/617 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, дії ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор в зв`язку з досягненням осіб, стосовно яких проводився розгляд клопотання про застосування заходів виховного характеру на день розгляду досягли повноліття, просив відмовити в їх застосуванні, а кримінальне провадження закрити. Вважає, що вина ОСОБА_10 та ОСОБА_12 доведена та достатньо обґрунтована, копії наказів про підтвердження повноважень дізнавача ОСОБА_16 , подані ним перед судовими дебатами є належним чином завіреними копіями, які підтверджують повноваження останнього, а тому всі зібрані ним докази є належними та допустимими.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_13 просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 в зв`язку з недоведеністю його причетності до скоєного правопорушення, оскільки надані прокурором копії наказів, які надавали повноваження дізнавачу ОСОБА_16 здійснювати досудове розслідування відносно неповнолітніх належним чином не завірені, а саме у засвідчувальному написі відсутня дата вчинення посвідчення копії та немає підтверджень повноважень особи, що їх завірила. Також надані накази засвідчені дізнавачем ОСОБА_16 , в той час, як запит прокурором було направлено до ГУНП у Черкаській області. У зв`язку з цим, вважає, що всі зібрані докази по справі є неналежними та як наслідок повинні бути визнані судом недопустимими, що тягне за собою виправдання його підзахисного.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_14 , підтримав захисника ОСОБА_13 та просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 в зв`язку з недоведеністю його причетності до скоєного правопорушення. При цьому зазначив, з матеріалів наявних у нього перша та остання сторінки наказу № 40 є копіями зробленими з копій вже засвідчених невідомою особою, а всі інші явно роздруковані з невідомого носія, тому даний наказ він ставить під сумнів відповідності оригіналу. Оскільки наказ виносився ГУНП в Черкаській поліції, то повноважень у відділу поліції на його засвідчення немає.

У судовому засіданні ОСОБА_10 та його законний представник ОСОБА_11 просили закрити провадження у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_12 просив закрити провадження у справі.

Потерпілий ОСОБА_7 погодився з думкою прокурора.

Законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 не погодилась з тим, що особи, які скоїли правопорушення не понесуть за це відповідальність.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 частково підтримав прокурора та заперечував щодо закриття провадження, оскільки вважав, що зібраними доказами доведена причетність ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а досудове слідство було проведено на те уповноваженою особою.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу.

Відповідно ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Суд може також визнати за необхідне призначити неповнолітньому вихователя в порядку, передбаченому законом.

В даному кримінальному провадженні прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру.

Як встановлено у судовому засіданні неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , 19.02.2020 року близько 12 години 00 хвилин, після завершення змагань, перебуваючи у приміщенні Старосільського ліцею, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 1, с. Старосілля, Черкаського району Черкаської області умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , де ОСОБА_10 долонею правої руки наніс ОСОБА_7 один удар в область лівої частини обличчя та внаслідок отриманого удару, ОСОБА_7 вдарився правою частиною голови об двері роздягальні, а ОСОБА_12 кулаком правої руки, наніс ОСОБА_7 один удар в область лівої частини обличчя, чим спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді травми: голови зі струсом головного мозку, крововиливом м`яких тканин лобної ділянки справа, які відповідно до висновку судово-медичного експерта від 09.07.2020 року № 02-01/617 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вчинення суспільно - небезпечного діяння ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підтверджується наступними письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження №0000089 внесеним до ЄРДР 24.02.2020 року за ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до якого встановлено, що 24.02.2020 року надійшла заява від ОСОБА_8 про те, що 19.02.2020 року в приміщенні Старосільської ЗОШ її неповнолітньому синові ОСОБА_17 спричинили тілесні ушкодження інші учні закладу;

-заявою ОСОБА_8 на ім`я начальника Городищенського ВП ГУНП у Черкаській області майора поліції ОСОБА_18 від 24.02.2020 оку, зареєстрованої під № 511 24.02. 2020 року, в якій вона просить провести службове розслідування події, яка 19.02.2020 року трапилась на території Старосільської ЗОШ, в ході проведення спортивних змагань(баскетбол), де її син ОСОБА_17 , був їх учасником та під час переодягання (його визвали в коридор) отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , ще у бійці були задіяні хлопець і дівчина і ще один ОСОБА_21 розбороняв. Про дані обставини, вона як мати неповнолітньої дитини, до сьогоднішнього дня ніякої інформації від працівників закладу освіти, які були задіяні та відповідальні за захід, вона не отримала. В цей час проводилась лінійка. Всі ці обставини намагаються приховати, медичної допомоги дитині не надали, медична сестра (яка була там присутня) не була повідомлена;

- довідкою з КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» № 17, виданою ОСОБА_17 , 17 років, в тому що знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 20 лютого 2020 року по теперішній час, медична карта стаціонарного хворого № 1576.Діагноз: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, за підписом директора, заввіділенням та лікуючого лікаря;

- листом відділу освіти, культури та спорту ВК Мліївської сільської ради Городищенського району, Черкаської області № 79/03-20 від 30.03.2020 року адресованим Городищенському ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, зареєстрованому під № 940 від 30.03.2020 року з повідомленням про те, що відділом освіти за результатами проведеного розслідування видано наказ №23 від 23.03.2020 року про вжиття дисциплінарно-адміністративних та попереджувальних заходів та прохання провести в межах повноважень розслідування щодо.заподіяння тілесних ушкоджень учню Мліївського ліцею ім. М.М.Артеменка ОСОБА_7 з метою притягнення до відповідальності винуватців даного випадку;

- листом КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» № 58/01-14 від 18.03.2020 року, згідно якого ОСОБА_7 , 20.11.2002 року, який проживає АДРЕСА_2 знаходився на лікування у неврологічному відділенні їх установи з 20.02.2020 року по 02.03.2020 року. Виписаний з позитивною динамікою;

- актом розслідування нещасного випадку № 1 від 20.03.2020 року , згідно якого комісією, яка призначена відділом освіти, культури та спорту наказом № 13 від 24.02.2020 року у складі голови комісії ОСОБА_22 - начальника відділу освіти, членів комісії ОСОБА_23 - спеціаліста I категорії відділу, ОСОБА_24 ,- начальника загального відділу, ОСОБА_25 - спеціаліста I категорії відділу, ОСОБА_26 заступника директора Мліївського ліцею, ОСОБА_27 директора Старосільського ліцею, ОСОБА_28 заступника директора Старосільського ліцею, встановлено обставини нещасного випадку, який стався по завершенню основного етапу (ігор) турніру з баскетболу серед шкільних команд Мліївської ОТГ під час якого Шаповал отримав тілесні ушкодження від двох учнів Старосільського ліцею ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Висновком комісії було прийняття рішення звернутись до правоохоронних органів для подальшого розслідування та притягнення винних.

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 24.06.2020 року, а саме медичної карти стаціонарного хворого № 1576 на ім`я ОСОБА_7

- медичною картою стаціонарного хворого № 1576 на ім`я ОСОБА_7 , згідно якої останній перебував з 20.02.2020 року по 02.03.2020 року з діагнозом струс головного мозку,

- висновком експерта № 02-01/617 від 30.06.2020 року, згідно якого у ОСОБА_7 мали місце наступні тілесні ушкодження : травма голови зі струсом головного мозку, крововиливом м`яких тканин лобної ділянки справа. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.08.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_7 з фото таблицями;

- висновком експерта № 05-11-01/169 від 14.08.2020 року, згідно при обставинах, вказаних ОСОБА_7 в протоколі проведення за його участю 14.08.2020 року слідчого експерименту, могли утворитися тілесну ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку та синцем лобної ділянки справа.

Крім того, під час судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , які своїми показаннями, в сукупності підтвердили фактичні обставини справи, викладені в клопотанні прокурора та причетність ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні прокурором повністю доведена причетність ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

Виходячи зі змісту вищезазначених норм закону, слід вважати, що до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Необхідно враховувати спеціальні вимоги судового розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, встановлені ст. 501 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 500 КПК України, судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме. Якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.

Як зазначено вище, прокурором доведено, те, що суспільно небезпечне діяння мало місце та вчинено це діяння неповнолітніми ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

Щодо застосування до них примусових заходів виховного характеру, то суд, вважає наступне.

За змістом положень статті 105 КК України, примусовий захід виховного характеру є специфічним заходом, який застосовується лише до неповнолітнього та не тільки за умови вчинення злочину особою, яка не досягла повноліття, а і якщо на час застосування такого заходу особа перебувала у неповнолітньому віці.

Як встановлено, що станом на день розгляду даного клопотання ОСОБА_10 та ОСОБА_12 досягли повноліття, що виключає можливість застосування до них примусових заходів виховного характеру, тому у задоволенні клопотання прокурора, слід відмовити.

Зазначене узгоджується з практикою ВС, викладеною в постанові Верховного Суду України від 26.12.2021 року справа № 461/2728/20 та постанови Верховного Суду України від 10.06.2021 року справа № 303/2121/19.

Щодо посилань сторони захисту на ті обставини, що досудове слідство в даному кримінальному провадженні проведене не уповноваженим на те слідчим та дізнавачем, оскільки прокурором не надано належних доказів щодо його повноважень (копій відповідних наказів завірених належним чином), то суд вважає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 499 КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом. Таке досудове розслідування здійснюється слідчим, дізнавачем, які спеціально уповноважені керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх.

Прокурор, за клопотанням сторони захисту, в підтвердження повноважень слідчого, а в подальшому дізнавача ОСОБА_16 надав суду копії: наказу Головного управління національної поліції в Черкаській області № 40 від 09.01.2020 року, згідно якого в Городищенському відділенні поліції Смілянського відділу поліції ГУПН в Черкаській області уповноваженим на здійснення досудових розслідувань кримінальних проваджень щодо неповнолітньої особи був визначений слідчий СВ Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_16 та наказу Головного управління національної поліції в Черкаській області № 1679 від 01.07.2020 року, згідно якого в Городищенському відділенні поліції Смілянського відділу поліції ГУПН в Черкаській області уповноваженим на здійснення досудових розслідувань кримінальних проваджень щодо неповнолітньої особи був визначений т.в.о начальника дізнання капітан поліції ОСОБА_16 .

Згідно «ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», у документах тепер фігуруватимуть ТІЛЬКИ прізвище на ім`я (адаптація до європейських стандартів). Ці вимоги поширюються і на порядок засвідчення копії документа: слова «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. При цьому, ПРІЗВИЩЕ друкується великими літерами, приклад ОСОБА_33 .

Надані прокурором вищезгадані накази не відповідають вимогам ДСТУ 4163:2020, однак суд вважає доведеним те, що рішення щодо повноважень слідчого і в наступному дізнавача ОСОБА_16 щодо здійснення досудових розслідувань кримінальних проваджень щодо неповнолітньої особи, кожне, свого часу, приймалося керівництвом ГУНП в Черкаській області та видавались відповідні накази. Безумовно, як зазначалося вище, надані копії наказів не відповідають вимогам ДСТУ 4163:2020, проте суд не вважає це істотним порушенням прав сторони захисту та як наслідок визнання всіх зібраних доказів по даному кримінальному провадженню недопустими.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. 369-372, 498, 501 КПК України, ст.ст. 49,51, 80, 97, 105, 106 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_10 та ОСОБА_12 примусових заходів виховного характеру по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 24.02.2020 року за № 0000089, відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 24.02.2020 року за № 0000089 відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів, з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1