В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2959/23

Провадження № 1-кп/348/167/24

15 лютого 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 від 12.11.2023 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодружений, осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий згідно із ст. 89 КК України, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 статтею 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_5 , вчинив умисний корисливий злочин в період воєнного стану введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102 - IX, який продовжено Указом Президента України № 9533 від 26.07.2023, на 90 діб, при наступних обставинах.

Так, 02.11.2023 о 17 год 35 хв. ОСОБА_5 перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 в якому здійснює господарську діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_6 , побачив на виставковому стелажі воду-парфум марки «la Rive She is Mine». В цей час у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів таємно викрав із виставкового стелажа у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » воду-парфум марки «la Rive She is Mine» вартістю 430 гривень.

Після вчинення злочину ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 430 гривень.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

3. Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті і вироку суду визнав повністю.

Суду пояснив, що 02.11.2023 у вечорі він зайшов у магазин «Копійочка», що в м. Надвірна, непомітно викрав із стелажу парфум, поклав собі в кишеню, після чого не розрахувавшись вийшов із магазину. Пізніше до нього додому приїхали працівники поліції і повідомили про вчинення ним крадіжки.

Про оголошення в України воєнного стану йому відомо.

Обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні злочину покаявся, шкодує за свій вчинок, запевнив суд, що подібного більше не повторить, просить суворо його не карати. Заподіяну злочином шкоду відшкодував, добровільно сплативши вартість викраденого майна.

Свої дії обвинувачений мотивував тим, що збирався подарувати парфуми.

Також обвинувачений пояснив, що на даний час він офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має мінливий дохід від виконання робіт по найму у місцевого населення, проживає у незареєстрованому шлюбі, утримує двох дітей цивільної дружини, має добрий стан здоров`я.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор у судовому засіданні, враховуючи повне визнання винуватості обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ставив питання щодо недоцільності дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, розглядати справу у спрощеному порядку відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК, та клопотав перед судом обмежитися лише допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу.

Після роз`яснення обвинуваченому положень ч.3 ст.349 КПК, в тому числі, що він буде позбавлений права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорюються у даному кримінальному провадженні, обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що вважає за необхідне розгляд справи проводити у спрощеному порядку згідно ч.3 ст.349 КПК України, положення статті йому зрозумілі.

Потерпілий ФОП ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, від представника потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у відсутність потерпілого, до обвинуваченого будь-яких претензій матеріально чи морального характеру немає, так як шкода завдана злочином погашена в повному розмірі шляхом оплати вартості товару. Просить суд суворо не карати обвинуваченого.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті і вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор і потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення, висунутого ОСОБА_5 , відповідно до ч.1 ст.337 КПК і обмежено допитом обвинуваченого, вивченням даних, які характеризують його особу, а також дослідженням матеріалів про речові докази і процесуальні витрати.

Так, коробка від парфумів «la Rive She is Mine» визнана речовим доказом у справі і зберігається в кімнаті речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

CD-R диск із відео файлами вчинення крадіжки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » визнаний речовим доказом, зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Також в судовому засіданні були досліджені матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

У суду немає сумнівів у психічному стані обвинуваченого ОСОБА_5 і суд вважає його осудним.

У ході судового розгляду суд дослідив всі докази і матеріали, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що саме він викрав мобільний телефон марки «la Rive She is Mine», вартістю 430 гривень, який належить потерпілому ФОП ОСОБА_6 , за вказаних в обвинувальному акті і вироку суду обставинах, та беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового розгляду доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_5 вчинив крадіжку в умовах воєнного стану, тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття і добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що ним відповідно до кваліфікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК) вчинений тяжкий злочин.

Судом також враховуються обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Так, визначаючи міру покарання суд враховує, що обвинуваченим вчинене закінчене умисне кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, суспільна небезпечність якого полягає в посяганні на право власності людини, чим заподіяна матеріальна шкода, яка в подальшому відшкодована.

З даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 випливає, що він має визначене і постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується добе, має молодий вік, добрий стан здоров`я, на обліку у психіатричному і наркологічному кабінетах не перебуває, за соціальними зв`язками: проживає у незареєстрованому шлюбі, утримує двох неповнолітніх дітей, працездатний, однак офіційно не працевлаштований, працює по тимчасових заробітках, має мінливий дохід від виконання робіт по найму у місцевого населення, раніше не судимий в силу ст..89 КК України.

Згідно висновків досудової доповіді Надвірнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області в обвинуваченого середній ризик вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, а тому орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 , можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Дослідження інформації, що характеризують особу за місцем його проживання, умов його життєдіяльності і стосунків у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Зазначений висновок органу пробації є обґрунтованим з підстав наведених у ньому. З огляду на те, що орган пробації в повному обсязі дослідив особу обвинуваченого ОСОБА_5 та дав мотивований висновок оцінки особи та ризиків, підстав для відхилення від такого висновку судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст.50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

З урахуванням наявності обставин, які пом`якшують, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, що він в цілому по матеріалах справи характеризуються задовільно, його ставлення до вчиненого злочину, розкаяння, усунення негативних наслідків вчинення злочину шляхом добровільного відшкодування шкоди, суд, керуючись ст.ст.63,65-67 КК України, знаходить можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.

Також суд враховує й те, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 отримали кваліфікацію як тяжкий злочин тільки за ознакою його вчинення "в умовах воєнного стану", при цьому обстановка, в якій він вчинив злочин, не характеризувалась, як така що пов`язана з воєнними діями або він використав умови воєнного стану при його вчиненні (крадіжка в зоні проведення активних бойових дій, тощо). За умови відсутності воєнного стану його дії охоплювались би ч.1 ст.185 КК України, що є кримінальним проступком.

Разом з тим, врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , зокрема, його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, особу обвинуваченого, зокрема, його вік та стан здоров`я, сімейний стан і наявність двох дітей на утриманні, визнання ним своєї вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого з приводу покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, зокрема невелику вартість викраденого майна, суд дійшов до висновку, що зазначені обставини в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь суспільної небезпечності особи винного і вчиненого ним злочину за ч.4 ст.185 КК і дають можливість застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК у виді обмеження волі, оскільки виправлення засудженого можливе із застосуванням іншого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 4 ст. 185 КК, що ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання та є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що мета покарання - виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень буде досягнута при призначенні основного покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, скоєних ОСОБА_5 , дані про його особу, а також враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд, керуючись ст.ст.75,76 КК України, прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на певний строк із покладанням на засудженого обов`язків, встановлених законом.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Заподіяні злочином збитки добровільно відшкодовані обвинуваченим.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На досудовому розслідуванні обвинуваченому запобіжний захід не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.ст.75,76КК України ОСОБА_5 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не застосовувати.

Речові докази:

коробка від парфумів «la Rive She is Mine», яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області знищити.

CD-R диск із відео файлами вчинення крадіжки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000467.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1