Справа №573/1946/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/658/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строку тримання особи під домашнім арештом
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, з покладенням відповідних обов`язків,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2023 року, клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , про продовження відносно підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби без застосування електронного засобу контролю, задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати у певний період доби з 20:00 години до 06:00 години наступного дня, без застосування електронного засобу контролю, житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 30 днів, поклавши на нього відповідні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком прибуття до слідчого, прокурора, суду; утримуватись від спілкування із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_14 у кримінальному провадженні без дозволу слідчого та прокурора.

Визначено строк дії ухвали до 18 листопада 2023 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2023 року скасувати та постанови нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Так, в обґрунтування існування ризику переховування підозрюваного, прокурор обмежився лише посиланням на тяжкість покарання за статтею Кримінального Закону, що інкримінується ОСОБА_6 .

Крім того, прокурор повинен довести той факт, що особа, стосовно якої він заявляє клопотання про застосування запобіжного заходу, має реальну можливість отримати доступ до речей, які він хоче спотворити чи знищити. Проте, в даному випадку, всі речові докази, що мають в цьому кримінальному провадженні, знаходяться в сторони обвинувачення та доступ до них обмежено.

Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_6 вчиняв тиск на потерпілих, прокурор не надав, а його батько ОСОБА_15 намагався лише «залагодити ситуацію», що не свідчить про спроби незаконного впливу на потерпілого та свідка. Отже, слідчим суддею не наведено обґрунтованих підстав наявності спроб незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Також апелянт звертає увагу на те, що перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб також має бути підтверджено та доведено. Так, з моменту обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , жодних слідчих дій за його участі не було проведено, його не викликали ні слідчий, ні прокурор.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу повинен самостійно пересвідчитися в обґрунтованості підозри, шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів вчинення особою кримінального правопорушення.

Проте, додані прокурором до клопотання докази, не підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Так, в повідомленні про підозру зазначено, що саме ОСОБА_16 підійшов до мопеду, запустив у нього стартер та поїхав на ньому в напрямку Білопільської школи № 3, а ОСОБА_6 поїхав за ним слідом.

Також слідчим суддею не прийнято до уваги невірна кваліфікація кримінального правопорушення, а саме вчинене попередньою змовою групою осіб, оскільки підозра повідомлена лише одній особі, а тому виключає наявність групи осіб.

Крім того, прокурором до матеріалів клопотання були надані підроблені документи, а саме протокол затримання ОСОБА_6 , в копії якого мається підпис захисника, який начебто був присутнім під час затримання останнього. Проте вказане не відповідає дійсності та спростовується протоколом затримання, який мається у ОСОБА_6 , та поясненнями останнього проте, що захисник прибув лише після того, як всі документи були складені слідчим. Так, затримання відбувалось у відсутності захисника, чим скористалися працівники органу досудового розслідування та шляхом застосування фізичного насильства змусили ОСОБА_6 підписати всі документи.

Копія постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 19 вересня 2023 року, додана до матеріалів справи, не підписана першим заступником керівника Сумської окружної прокуратури.

Досліджений слідчим суддею протокол обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 , проводився у відсутність ОСОБА_6 та власника будинку. При цьому підозрюваний пояснив, що мопед працівники поліції забрали ще о 21 год. 00 хв., коли прибули до домоволодіння.

Допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_12 повідомили, що ОСОБА_6 не застосував фізичного насильства та не здійснював протизаконного заволодіння мопедом ОСОБА_17 , проте слідчий суддя не надав оцінку наданим показами свідків, відображені в протоколах допиту.

З вище викладеного слідує, що зазначена в повідомленні про підозру інформація не містить фактів, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в існуванні зв`язку між діями особи та подією з вище перелічених підстав.

Крім того, прокурор у поданому клопотанні просив продовжити строк дії запобіжного заходу на 30 днів, які з моменту прийняття ухвали слідчим суддею від 17.10.2023 р., мають сплинути 15 листопада 2023 року, а не 18 листопада 2023 року, як зазначено в оспорюваному судовому рішенні.

Також у поданій апеляційній скарзі, захисник просить колегію суддів врахувати те, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем навчання.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду на 16 год. 45 хв. 05 грудня 2023 року підозрюваний ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 та прокурор повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Прокурор у кримінальному провадженні подав заяву про розгляд даного провадження за його відсутності.

Враховуючи наявність вищевказаної заяви, а також, що учасники провадження повідомлені про час, день та місце розгляду справи належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без їх участі, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту для прийняття законного й обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

Вивчивши клопотання й матеріали, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив, що зазначені у ньому обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доданих до клопотання доказів, а також правильно зазначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є вірогідною для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, з конфіскацією майна або без такої, а відтак існують ризики, що ОСОБА_6 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

У контексті даного питання апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ згідно з якою Суд звертає увагу, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, є суттєвим елементом, що може вказувати на існування вказаного ризику, адже суворість можливого покарання може спонукати особу до втечі. У той же час, для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: відомості про особу підозрюваного, його характеристику як члена суспільства, наявність місця проживання, професії, прибутку, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Так, існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду обумовлене тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких. На думку колегії суддів вказана обставина у поєднанні із відомостями про особу підозрюваного, зокрема щодо відсутності у нього офіційної роботи свідчить про існування ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, адже тяжкість імовірного покарання може спонукати підозрюваного до здійснення відповідних дій.

Таким чином, як зазначає у клопотанні сторона обвинувачення, на даний час існує об`єктивна потреба у необхідності подальшого продовження ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що зумовлюється переліченими ризиками у сукупності з тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, даними про особу підозрюваного та іншими обставинами, які відповідно до ст.178 КПК України, були враховані слідчим суддею при продовженні підозрюваному дії цього запобіжного заходу.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 проживаючи в одному населеному пункті із потерпілим та свідками, будучи старшим за віком, матиме можливість незаконно впливати на останніх, шляхом застосування до них погроз або фізичної сили, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

На підтвердження обґрунтування вказаного ризику, прокурор посилається на повідомлення законного представника потерпілого, ОСОБА_18 від 19.09.2023 р. до поліції про те, що потерпілому ОСОБА_14 погрожують невідомі особи з приводу поданої ним заяви про не законне заволодіння транспортним засобом.

Крім того апелянт не заперечую, що батько підозрюваного ОСОБА_6 приїжджав до потерпілого, ОСОБА_14 , що на думку колегії суддів є свідченням про вчинення підозрюваним незаконного впливу на потерпілого, не особисто, але в його інтересах.

Таким чином, саме з врахуванням усіх вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов вірного висновку про доцільність продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що забезпечить дотримання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів, і підстав для сумніву щодо правильності такого висновку не вбачає.

Твердження апелянта про не доведення прокурором існування ризиків, передбачених п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані ризики не були заявлені стороною обвинувачення, в обґрунтування необхідності продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Щодо твердження захисника про фальсифікацію органом досудового розслідування протоколу затримання підозрюваного, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протоколу, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батьків затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Так, враховуючи вимоги вказаної норми кримінального процесуального Закону України, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказаний процесуальний документ органу досудового розслідування відповідає вимога КПК України.

Протокол затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 18.09.2023 року складений у присутності останнього та його захисника адвоката ОСОБА_19 , що підтверджується проставленими підписами вказаних осіб.

Долучений апелянтом протокол є копію документу, отриманий підозрюваним, відповідно до вимог ч. 5 ст. 208 КПК України, що і пояснює відсутність у ньому підпису захисника.

Доводи захисника про застосування працівниками органу досудового розслідування фізичного насильства відносно підозрюваного, колегія суддів вважає їх також необґрунтованими, оскільки стороною захисту не було надано доказів на підтвердження застосування фізичного чи психологічного насильства стосовно підозрюваного.

Так, захисником не було вчинено жодних процесуальних дій, спрямованих на встановлення факту вчинення відносно підозрюваного ОСОБА_6 фізичного насильства під час затримання, працівниками органу досудового розслідування, у відповідності до норм кримінального процесуального Закону України.

Твердження апелянта про участь у судовому засіданні не уповноваженого прокурора, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки матеріали провадження містять копію постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 19.09.2023 р., завірений згідно з оригіналом. Довіряти долученій копії постанови, у колегії суддів підстав не має.

Дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що слідчий суддя не надав належної оцінки протоколу обшуку домоволодіння та протоколів допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Так, статтею 89 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що за загальним правилом питання допустимості доказів суд вирішує під час оцінки доказів у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Наразі, оцінка доказів щодо доведення винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину «поза розумним сумнівом» не є предметом ні досудового, ні апеляційного розглядів, оскільки вирішується питання виключно щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, проживає з батьками, позитивно характеризується, має постійне місце реєстрації та проживання, з урахуванням фактичних обставин, характеру, тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та встановлених ст.177 КПК України ризиків, недостатньо для доведення, відсутності ризиків.

Колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Так, ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею постановлено 17 жовтня 2023 року, та з урахуванням вимог ч.5 ст. 115 КПК України, саме з 18 жовтня 2023 року обчислюється строк її дії, а кінцевою датою має бути визначено 16 листопада 2023 року включно.

Отже, слідчий суддя, при визначенні строку дії оскаржуваної ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не дотримався зазначених вище вимог закону.

Таким чином, доводи захисника щодо невірності визначення строку дії оскаржуваної ухвали заслуговують на увагу.

Згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право : скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку щодо законності і обґрунтованості ухвали слідчого судді в частині продовження строку запобіжного заходу, тому при скасуванні ухвали слідчого судді та постановленні нової ухвали колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про продовження відносно підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби без застосування електронного засобу контролю. Однак строк дії такої ухвали визначити в межах тридцяти денного строку.

За таких обставин апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 181,404,405,407,419,422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, відносно ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про продовження відносно підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби без застосування електронного засобу контролю, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати у певний період доби з 20:00 години до 06:00 години наступного дня, без застосування електронного засобу контролю, житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 30 днів, поклавши на нього відповідні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком прибуття до слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкування із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_14 у кримінальному провадженні без дозволу слідчого та прокурора.

Визначити строк дії ухвали до 16 листопада 2023 року включно.

Виконання даної ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 покласти на старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_20 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4