Справа № 353/1296/23
Провадження № 1-кп/353/130/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000080, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Винники Пустомитівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 року за ч. 3 ст. 357 КК України до 1 (Одного) місяця арешту, покарання не відбув, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Кримінальний проступок було вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів різних категорій, останній раз вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 року до покарання у вигляді арешту строком на 1 (Один) місяць.

25.04.2019 року вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Початок терміну покарання 06 листопада 2018 року, кінець терміну покарання 05 травня 2023 року.

05.05.2023 року ОСОБА_3 звільнений із Державної установи «Личаківська виправна колонія № 30» по відбуттю строку покарання, однак на шлях виправлення та перевиховання не став.

Так, 26.04.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік та застосовано наступні обмеження:

-заборона виходу з будинку (квартири) з 22.00 год. до 06.00 год.;

-з`являтися в органи відділу поліції за місцем свого проживання для реєстрації;

-заборона зміни місця проживання без дозволу відділу поліції.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 26.04.2023 року начальником Державної установи «Личаківська виправна колонія №30» полковником внутрішньої служби ОСОБА_4 , у день звільнення 05.05.2023 року ОСОБА_3 ознайомлено та вручено йому під підпис копію ухвали про встановлення обмежень особі, що перебуває під адміністративним наглядом, а також попереджено про відповідальність у випадку порушення правил адміністративного нагляду.

07 серпня 2023 року ОСОБА_3 , будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без поважних причин, без повідомлення працівників поліції, покинув місце свого проживання, що по АДРЕСА_1 , та по 14.08.2023 року перебував за місцем проживання свого товариша, що по АДРЕСА_2 , чим ухилявся від адміністративного нагляду.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 працівники Відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області не мали реальної можливості здійснювати передбачений чинним законодавством контроль за поведінкою засудженого, щодо якого встановлено адміністративний нагляд та дотримання ним визначених судом правил та обмежень, оскільки останній покинув місце свого проживання, що по АДРЕСА_1 , та виїхав у особистих справах за межі Івано-Франківського району.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_5 , звернувся до суду із заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за його відсутності.

Потерпілих від кримінального проступку немає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, яке вчинив ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, відбуває покарання у виді арешту за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 року, не працює, не одружений, негативно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, є визнання вини.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Судом встановлено, що вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 року, який вступив в законну силу 17.08.2023 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 357 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 1 (Один) місяць, яке він почав відбувати з 09.11.2023 року (протокол затримання особи, засудженої за вчинення злочину від 09.11.2023 року).

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За встановлених обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 року.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 судом не встановлено.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

У кримінальному провадженні процесуальних витрат немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання 2 (Два) місяці арешту.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2023 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання 2 (Два) місяці 15 (П`ятнадцять) днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 за даним вироком рахувати з моменту його затримання за попереднім вироком з 09.11.2023 року, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте обвинуваченим покарання за попереднім вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2023 року.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по кримінальному провадженню, а саме: профілактичну справу «Адміннаглядного» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку упаковано в паперовий конверт, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

ГоловуючийОСОБА_6