Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5558/23
Провадження №1-кп/523/1159/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

у присутності обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000084 від 2.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 27.06.2022 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України, -

Встановив:

1.02.2023 року приблизно о 16:10 годині, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., затверджених Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., проникнувши через огороджений паркан на територію Державного підприємства «Одеський нафтопереробний завод», розташованому по вул. Шкодова гора, буд.1/1 у м. Одесі, діючи повторно навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, скориставшись сприятливими умовами, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшовши до приміщення зважувальної кімнати, шляхом демонтування зі стіни таємно викрав металевий ящик розміром 70х70х30см з надписом «Шкаф СКД» прийом контрольного приладу «DSG» автоматична пожарна сигналізація, в середині якого розміщений ряд шлефу з надписом «Х6 Х7 Х8» та пошкоджені запобіжники вартість якого становить 640 гривень, а також в середині пластикова коробка розміром 40х30х15 модель «Лунь-9Т» двох провідні сповіщувачі ТУ У31,6-2:2011 вартістю 1500 грв., належних ДП «Одеський нафтопереробний завод», після чого намагався залишити місце скоєння злочину, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, незалежних від його волі, так як його протиправні дії були помічені працівниками КУ «Муніципальна поліція», які побачили ОСОБА_6 з викраденим майно та затримали його на місці вчинення кримінального правопорушення, тим самим своїми діями спричинивши ДП «Одеський нафтопереробний завод» в особі представника потерпілого ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2140 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що 1.02.2023 року у денний час доби біля заводу «НПЗ» збирав дрова, там були старі шпали. По території ходили воєнні, вони попросили його допомогти їм штовхнути машину, на що він погодився, допоміг штовхнути до першого посту, йому дозволили пройти через паркан, коли він став вилазити з території заводу, з кута чоловік у воєнній формі з автоматом крикнув йому стояти. Він зупинився, при ньому нічого не було, металевий ящик валявся біля огорожі, він його не чіпав, але все рівно викликали поліцію. Все це він розповідав у відділку, але йому не повірили, погрожували, якщо буде упиратися, застосують фізичний тиск. Його відпустили додому, через місяць затримали.

З пред`явленим обвинуваченням не згодний, заперечуючи факт викрадення металевого ящика, стверджуючи, що в руках нічого не тримав, вказуючи, що давав пояснення при проведенні слідчого експерименту та при обранні запобіжного заходу під психологічним та фізичним тиском працівників поліції, які казали йому що говорити, проте зі скаргою з цього приводу нікуди не звертався, також зазначаючи, що на досудовому слідстві у нього не було захисника.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 суд вважає, що його винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями свідка, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що у лютому 2023 року він працював у муніципальній варті охоронцем, разом з працівниками муніципальної служби заступив на зміну, проводили вечірній обхід території «ДП «Одеський нафтопереробний завод», розташованому по вул. Шкодова гора, буд.1/1 у м. Одесі. Під час чергування безпосередньо на території заводу був помічений молодий чоловік, який ніс щось в руках в сторону дальніх воріт, які були зачинені. Вони крикнули йому стояти, обвинувачений зупинився, поклав ящик-щит, нікуди не тікав. Вони провели його на пост, викликали поліцію. При спілкуванні затриманий пояснив, що мав на меті винести майно за територію заводу, хотів викраде перекинути через паркан.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 з впевненістю на сто відсотків вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, яка була ним затримана з викраденим майном, стверджуючи, що саме він ніс ящик в руках. Щодо показів обвинуваченого, що його просили штовхнути машину, дана інформація не відповідає дійсності, ніхто нічого такого не просив вдіяти, додатково зазначаючи, що до затриманого ніхто насилля не застосовував, коли приїхали працівники поліції, останній як сидів на дивані так і залишався сидіти, вів себе спокійно.

- Протоколом огляду місця події від 1.02.2023 року, в ході якого в присутності понятих була оглянута територія Державного підприємства «Одеський нафтопереробний завод», розташованому по вул. Шкодова гора, буд.1/1 у м. Одесі.

- Протоколом огляду предметів від 1.02.2023 року, а саме металевого ящику розміром 70х70х30см та пластикової коробки розміром 40х30х15 модель «Лунь-9Т», які долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

- Звітом про оцінку викраденого майна, проведеного ТОВ «Оцінююча фірма «Абакус» від 14.02.2023 року з фото таблицею.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.03.2023 року, в ході якого у присутності понятих свідок ОСОБА_9 впізнав під номером 3 із чотирьох пред`явлених осіб ОСОБА_6 , як особу, яка була ним затримана на території Державного підприємства «Одеський нафтопереробний завод», розташованому по вул. Шкодова гора, буд.1/1 у м. Одесі з металевим ящиком.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.03.2023 року та відтворенням відео запису, в ході проведення якого, підозрюваний ОСОБА_6 у присутності понятих, знаходячись на місці події, докладно вказав про обставини кримінального правопорушення, послідовно вказуючи на розвиток подій, як проник на територію «НПЗ» з метою викрадення чужого майна, показуючи місце скоєння кримінального правопорушення та повністю визнаючи свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину. З відео запису слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_6 добровільно без будь-якого психологічного та фізичного впливу давав пояснення, обвинуваченому були роз`яснені його права відповідно діючого законодавства, він свідомо відмовився від участі захисника, про що наявна письмова заява.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні, сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, не наполягаючи на допиті представника потерпілого, який не був очевидцем подій, та допиті свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , покази яких є аналогічними поясненням свідка ОСОБА_9 , допитаного у судового засіданні, більш суттєвого нічого повідомити не можуть, тому суд за відсутності заперечень учасників процесу дослідження інших доказів в повному обсязі не проводив.

Разом з цим, вислухав пояснення учасників процесу, суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не вчиняв таємного викрадення металевого ящика, що давав покази під тиском співпрацівників поліції, оскільки пояснення обвинуваченого суперечать чітким, детальним та послідовним поясненням свідка ОСОБА_9 , який прямо вказав на обвинуваченого, як на чоловіка, який скоїв викрадення майна, належного ДП «Одеський нафтопереробний завод», який був ним затриманий безпосередньо на території підприємства, тим самим підтвердивши обставини скоєного кримінального правопорушення та покази якого не мають розбіжностей з дослідженими матеріалами кримінального провадження, в тому числі протоколом проведенням слідчого експерименту.

В правдивості свідчень свідка у суду не виникає сумнівів.

Надані стороною обвинувачення докази узгоджуються між собою, що у сукупності дозволяє суду спростувати доводи обвинуваченого про нібито непричетності до вчиненого злочину та доводить обґрунтованість висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, порушень КПК України як таких не вбачається.

Версія обвинуваченого ОСОБА_6 , яку він висловив під час судового розгляду, є непереконливою, голослівною, та не знайшла свого підтвердження під час судового провадження і розцінюються судом як спроба уникнути кримінальної відповідальності та покарання, передбаченого санкцією статті.

Покази обвинуваченого, свідка надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

На думку суду, стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого у зазначеному кримінальному правопорушенні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у сховище та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.06.2022 року за скоєння злочину аналогічної спрямованості, вчинив нове кримінальне правопорушення у період дії іспитового строку, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, не працює, відсутні стійкі соціальні зв`язки, разом з цим має місце проживання, за яким негативно характеризується дільничним, як особа яка неодноразово затримувалася за дрібні крадіжки, перебував в центрі психічного здоров`я на обліку з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, відсутні утриманці, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання, також суд враховує відсутність тяжких наслідків, ту обставину, що завданий збиток є незначним та відшкодований у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Також вивченням матеріалів встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме металевий ящик розміром 70х70х30см з надписом «Шкаф СКД» прийом контрольного приладу «DSG» автоматична пожарна сигналізація з пластиковою коробкою розміром 40х30х15 модель «Лунь-9Т» двох провідні сповіщувачі, які передані представнику потерпілого ДП «Одеський нафтопереробний завод» ОСОБА_8 на відповідальне зберігання під розписку.

Речовий доказ - диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 28.03.2023 року, долученого стороною обвинувачення до матеріалів судового кримінального провадження, суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах судового кримінального провадження за №523/5558/23.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 з урахуванням санкцій ч.4 ст.185 КК України, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, спосіб, мотив, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину не визнав, його ставлення до скоєного, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, спрямованого проти власності, однак вчинив новий корисний злочин майнового характеру у період іспитового строку, зважаючи на те, що обвинувачений не має постійних легальних джерел доходів, враховуючи спосіб його життя, відсутність матеріальних претензій та тяжких наслідків, а також ту обставину, що він засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.06.2022 року, тому вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням вимог ст.71 КК України, відповідно яких якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а саме з частковим - у вигляді одного місяця позбавлення волі приєднання покарання, призначеного та не відбутого за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.06.2022 року, який набрав законної сили, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нового злочину із застосуванням правил складення покарань передбачених ст.72 КК України, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Разом з цим суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 29.12.2023 року.

Оцінюючи у сукупності вищевикладені доводи, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту в рамках даного кримінального провадження, а саме з 28.03.2023р. (відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси за №523/5247/23 (Пр.№1-кс/523/1105/23) від 28.03.2023р. (без протоколу затримання).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України приєднати частково, а саме один місяць позбавлення волі - покарання не відбуте за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.06.2022 року, та остаточно визначити ОСОБА_6 за сукупністю вироків міру покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування основного покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання та взяття під варту в рамках кримінального провадження за №0000084 від 2.02.2023 року, тобто з 28.03.2023р. (відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси за №523/5247/23 (Пр.№1-кс/523/1105/23) від 28.03.2023р.)

Речові докази - металевий ящик розміром 70х70х30см з надписом «Шкаф СКД» прийом контрольного приладу «DSG» автоматична пожарна сигналізація з пластиковою коробкою розміром 40х30х15 модель «Лунь-9Т» двох провідні сповіщувачі, які передані представнику потерпілого ДП «Одеський нафтопереробний завод» ОСОБА_8 на відповідальне зберігання під розписку вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ - диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 28.03.2023 року - зберігати в матеріалах судового кримінального провадження за №523/5558/23.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1