У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003037 від 23.11.2023 року про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.11.2023 до ЧЧ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із наявною інформацією про те, що 22.11.2023 о 04:00 год. до приймальні ВАІТ ЦСПД КП ПОКЛ. ім. Скліфосовського автотранспортом доставлено дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ніз тяжким станом, з попереднім діагнозом: епістатус. На теперішній час ОСОБА_4 перебуває тяжком стані в реанімації вказаного відділення із діагнозом: гостре отруєння психотропною речовиною.

23.11.2023 відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під N? 0003037 з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 166 КК України.

23.11.2023 на підставі дозволу гр. ОСОБА_3 , проведено огляд у приміщенні кабінету завідувача кафедри ВАІТ ЦСПД КП ПОКЛ ім. Скліфосовського в ході якого виявлено та вилучено: - флакон фармакологічного засобу «РОСЕМІД» (сироп), поміщено до спеціального пакету PSP2232850.

23.11.2023 постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до кримінального провадження вищевказані речі, предмети та транспортний засіб було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню N? 0003037.

Слідчий в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні N?0003037 від 23.11.2023 на флакон фармакологічного засобу «РОСЕМІД» (сироп), який вилучено та поміщено до спеціального пакету PSP2232850 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1