Справа № 194/59/24
Номер провадження 1-кс/194/47/24
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

13 лютого 2024 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Тернівки Дніпропетровської області клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2024 року № 0000023 за ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2024 року за №0000023 за ч. 2 ст. 345 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, за ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 року накладено арешт на майно, вилучене 09.01.2024 року в ході обшуку, шляхом позбавлення права особи його відчуження, розпорядження та користування, а саме: ключ від автомобіля з пластиковим корпусом та металевими кільцями, який поміщено до спеціального пакету WAR 1280609, володільцем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час досудове розслідування перебуває на стадії завершення, знищення, переробка або приховування вказаного речового доказу неможливе, тому наголошує, що наданий час потреба в арешті відпала. Крім того, ключ від автомобіля у нього є в одному екземплярі, який йому необхідний для того, щоб відкрити машину, а також для можливості користуватись автомобілем, оскільки він працює в м. Павлоград. У зв`язку з чим, просить скасувати накладений арешт, та доручити слідчому повернути ключ від автомобіля власнику ОСОБА_3 під зберігальну розписку

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд без його участі та участі ОСОБА_3 , просить задовольнити клопотання.

Прокурор щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна не заперечував в частині скасування заборони на користування ключем від автомобіля, щодо заборони розпорядження та відчуження просив відмовити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину; можливість спеціальної конфіскації майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні суб`єкта, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст. 173 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 року в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000023 від 09.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК Україні, накладено арешт на майно, вилучене 09.01.2024 року в ході обшуку, майно, шляхом позбавлення права особи його відчуження, розпорядження та користування, а саме: ключ від автомобіля з пластиковим корпусом та металевими кільцями, який поміщено до спеціального пакету WAR 1280609, володільцем якого є ОСОБА_3 .

Так, задовольняючи клопотання слідчого про арешт зазначеного майна, слідчий суддя виходив з того, що вказане майновідповідає критеріям речових доказів по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки вилучені речі, зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, та можуть мати відношення до кримінального правопорушення, що з врахуванням можливої необхідності проведення експертиз, зокрема судово-цитологічної експертизи, свідчило про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження на теперішній час не завершений, досудове розслідування триває, обмеження можливості розпорядження та відчуження майном на яке накладено арешт носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження, тому, в задоволенні клопотання про скасування арешту майна в частині заборони розпорядження та відчуження слід відмовити.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, та враховуючи думку прокурора, в подальшому в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту в частині заборони користування ключем від автомобіля з пластиковим корпусом та металевими кільцями відпала потреба, слідчий суддя доходить висновку про необхідність скасування арешту в цій частині, що є підставою для повернення вищезазначеного арештованого майна володільцю ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене та правову підставу накладання арешту на вилучене майно, слідчий суддя вважає, що ключ від автомобіля з пластиковим корпусом та металевими кільцями, відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки він визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та міг зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, що свідчить про неможливість скасування арешту в частині заборони розпорядження і відчуження зазначеного майна, у зв`язку з чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт майна в частині заборони користування ключем від автомобіля з пластиковим корпусом та металевими кільцями, володільцем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 року.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1