Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м.Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_8 , стосовно:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження USSR, громадянина Республіки Ічкерія, з загальною базовою середньою освітою, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовослужбовця (вказано № військової частини ЗСУ), мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів), раніше не судимого (зі слів), підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000265 від 29.08.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 366, ч.4 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП в м.Києві ОСОБА_7 , як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулась до районного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 366, ч.4 ст. 189 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000265 від 29.08.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 366, ч.4 ст. 189 КК України. Органом досудового розслідування 20.10.2023 р. повідомлено ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він підозрюється у вимаганні передачі чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою насильства над потерпілим, що завдало майнової шкоди у особливо великих розмірах, вчиненому в умовах воєнного стану, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений час та місці, але не раніше кінця липня 2023 року, у ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), та інших невстановлених осіб, виник злочинний умисел, спрямований на вимагання, тобто вимогу передачі чужого майна, що завдасть майнової шкоди потерпілому ОСОБА_12 у особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою нанесення тяжких тілесних ушкоджень відносно потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану. З метою реалізації свого злочинного умислу 11 серпня 2023 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), прибув за місцем роботи потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: АДРЕСА_2 , та почали вимагати з ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 171 500 доларів США, погрожуючи у разі відмови передачі грошей, застосувати насильницькі дій відносно нього та його сім`ї, якщо останній не заплатить визначену ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), суму до 1 вересня 2023 року. В подальшому, 4 вересня 2023 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою з невстановленим особами, зустрівся з потерпілим ОСОБА_12 та висунув вимогу про негайну передачу грошових коштів у сумі 60 000 доларів США, погрожуючи у разі відмови, застосувати до потерпілого та його сім`ї фізичне насильство. На вимогу ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) 10 вересня потерпілий ОСОБА_12 , в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), що відбулася за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив останнього, що не може зібрати визначену ним суму, у зв`язку з чим ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) повідомив ОСОБА_12 , що тепер він зобов`язаний сплачувати йому кожного місяця грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, а у разі відмови він застосує до ОСОБА_12 та його сім`ї насильницькі дії, на що ОСОБА_12 був вимушений погодитися, опасаючись за своє життя та здоров`я, а також своєї сім`ї, та пообіцяв передати грошові кошти у сумі 10000 доларів США - 19.10.2023 року під час особистої зустрічі. Надалі, 19.10.2023 року о 13 год. 45 хв ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, прибув за місцем роботи потерпілого ОСОБА_12 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , для незаконного отримання раніше грошей, які останній вимагав у потерпілого, де у ході контролю за вчиненням злочину отримав грошові кошти від потерпілого ОСОБА_12 у сумі 10 000 доларів США, та був затриманий працівниками поліції в порядку визначеному ст. 208 КПК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується наступними доказами: рапортом про виявлене кримінальне правопорушення; заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; іншими матеріалами кримінального провадження отриманими в ході досудового розслідування у своїй сукупності. З урахуванням викладеного, а також наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, та відповідно до ст. 12 КК України вчинений злочин ОСОБА_6 відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, обґрунтовано існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється/обвинувачується. Сторона обвинувачення об`єктивно та обґрунтовано вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження сприятиме завданням та цілям кримінального процесуального закону, а також надасть слідству можливість завершити досудове розслідування у розумні строки. Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою визначити щодо підозрюваного ОСОБА_6 без визначення застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами, просить застосувати саме цей запобіжний захід, оскільки у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить запобігання встановленим ризикам та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, посилаючись на те, що підозра є необгрунтованою, а ризики не доведені прокурором. Крім того, підозрюваний раніше не судимий, захищає територіальну цілісність України у складі ЗСУ.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з адресою будинку додавши, що не буде переховуватись від слідства, буде з`являтись на виклики до слідчого та суду. Додав, що винним він себе не визнає, оскільки злочину він не вчиняв. Відмовився давати показання щодо підозри на підставі ст.63 Конституції України.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчим відділом УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000265, розпочатому 29.08.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України, за матеріалами ГУ СБУ у м.Києва та Київської області за фактом того, що до ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, вимагають від ОСОБА_12 грошові кошти в особливо великих розмірах, з погрозою насильства над ним та його близькими родичами.

В межах даного кримінального провадження 29.08.2023 р. СВ УП в метрополітені ГУ НП в місті Києві було розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.2 КК України, за фактом того, що службові особи ТОВ «Глобал-Грінфуд», яке підконтрольне ОСОБА_17 , перебуваючи в невстановленому місці, здійснюють складання та видачу завідомо неправдивих офіційних митних документів щодо імпорту кедрового горіху, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно протоколу від 19.10.2023 р. за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.189 ч.4 КК України, в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_6 .

20.10.2023 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину, його дії кваліфіковані за ст.189 ч.4 КК України, а саме: вимагання передачі чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою насильства над потерпілим, що завдало майнової шкоди у особливо великих розмірах, вчиненому в умовах воєнного стану

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 189 ч.4 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання від 7 до 12 років позбавлення волі.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно з усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Саме з огляду на таке розуміння обґрунтованості підозри слідчий суддя вирішував це клопотання, та дійшов висновку про те, що описана у клопотанні фабула, у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Слід, однак, зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішував тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначив, що причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Для визначення причетності підозрюваного ОСОБА_6 до подій кримінального правопорушення, яке інкримінується останньому, слідчим суддею досліджені та оцінені фактичні дані, які містяться в наданих стороною обвинувачення документах.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеності його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні та додані до клопотання документи, на даний час свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

А відтак, слідчий суддя не приймає до уваги посилання захисника про необгрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Щодо існування ризиків.

Прокурор, наполягаючи на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, окрім обґрунтованості підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, покликався також на існування ризиків, передбачений ст.177 ч.1 КПК України, які дають йому підстави вважати, що підозрюваний може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється/обвинувачується.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя переконаний, що ймовірна можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується перш за все тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 12 КК, є особливо тяжким злочином. Тому, на переконання слідчого судді, тяжкість покарання, сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім цього, матеріалами клопотання підтверджено та в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний є громадянином іноземної держави, не має в Україні постійного місця проживання та будь-яких соціальних зв`язків, які б утримували його в України, в зв`язку з чим, незважаючи на те, що в період воєнного стану діє заборона для виїзду за кордон для визначеної категорії громадян, ОСОБА_6 , який не є громадянином України, в будь-який час може виїхати з країни. А відтак, є а тому є обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому слідчий суддя погоджується з твердженнями, зазначеними у клопотанні про те, що підозрюваний зможе переховуватись від органу досудового розслідування.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, слідчий суддя ураховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Цей незаконний виплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, так і свідків, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження.

Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків слідчий суддя вважає актуальним, оскільки підозрюваному відоме місце роботи та проживання потерпілого та його родичів. Крім того, вказаний ризик є обґрунтований, зважаючи на те, що підозрюваному оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із насильством відносно потерпілого. Таким чином, з метою коригування показань потерпілого, свідків у кримінальному провадженні або спонукання їх до відмови від надання показань, уникнення від надання показань може вчинити на них незаконний вплив, зокрема шляхом погроз, підкупу, умовлянь тощо.

Обгрунтованість вказаного ризику відповідає позиції Європейського суду з захисту прав людини, який у справі «Летельє проти Франції» звертає увагу на актуальність реальної загрози чинення тиску на свідків на початкових стадіях досудового розслідування.

Ризик перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим шляхом слідчий суддя вважає доведеним прокурором, оскільки інкримінований підозрюваному злочин вчинено в складі групи осіб, які на даний час не встановлені органом досудового розслідування, а тому є обгрунтовані підстави вважати, що цих осіб, які відомі підозрюваному, ОСОБА_6 може залучити до перешкоджання кримінальному провадженню, знищенню речових доказів тощо.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень слідчий суддя вважає не доведеним прокурором, при цьому згідно наданих документів підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Суд не приймає до уваги показання допитаного за клопотанням сторони захисту як свідка ОСОБА_18 , який показав, що служить разом з підозрюваним в одному батальйоні та ОСОБА_6 може проживати в жилому приміщенні, де він проживає, оскільки такі покази не чим не підтверджуються.

Таким чином, в судовому засіданні достеменно підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного та інші питання.

Оскільки раніше було встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК, який інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування, та наявність ризиків, то з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є об`єктивно необхідним.

Прокурор просив застосувати щодо підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів, покликаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків. Прокурор вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК, не забезпечить виконання підозрюваним своїх обов`язків та не запобігатиме існуючим ризикам.

Як зазначалося раніше, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини вчинення злочину та його наслідки, суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати наявність доведених прокурором ризиків. Для забезпечення виконання запобігання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження.

Тому, враховуючи вищевикладене та зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_6 слід обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

В зв`язку з наведеним, клопотання слідчого є обгрунтованим, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 ЦПК України, та наявність яких встановлена в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст.183 ч.4 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинено із застосуванням насильства.

Підозрюваний в порядку ст.208 КПК України затриманий фактично та згідно протоколу - 19.10.2023 р., а відтак, згідно ст.197 КПК України, строк застосування запобіжного заходу необхідно відраховувати з даного часу строком на 60 днів, тобто по 17.12.2023 р.

Щодо громадянства підозрюваного слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

18 жовтня Верховна Рада України ухвалила Постанову про визнання Чеченської республіки Ічкерія тимчасово окупованою Росією. Україною визначено, що Чеченська Республіка Ічкерія, ЧРІ - частково визнана держава, що існувала після розпаду СРСР на частині території Чечено-Інгуської АРСР. Фактично ЧРІ ліквідована російською владою 2000 року після Другої чеченської війни. До матеріалів клопотання стороною обвинувачення додана копія паспорту підозрюваного ОСОБА_6 як громадянина Республіки Ічкерія (арк.спр.102); документів щодо наявності у підозрюваного іншого громадянства не додано. Крім того, в судовому засіданні підозрюваний сам вказав на своє громадянство Ічкерії, пославшись на виданий йому 27.11.2022 р. паспорт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 219, 309, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м.Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_8 , про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, відраховуючи з часу затримання (19.10.2023 р.), тобто по 17.12.2023 р. включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали скерувати слідчому СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захиснику - для відома.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - по 17 грудня 2023 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1