Справа № 0915/3716/12
Провадження № 1-кс/352/498/23
П О С Т А Н О В А

26 грудня 2023 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, що був накладений у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту на майно ОСОБА_3 засудженого вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2013 року за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 7 років, оскільки вироком питання скасування арешту майна не було вирішене. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Враховуючи, що підстави для накладення арешту відпали, а оформити свої спадкові права заявник не може, тому просить скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, але від представника заявника надійшла заява про розгляд клопотання без їх участі, просить скасувати арешт майна.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але подав заяву про проведення розгляду без його участі, не заперечував проти задоволення клопотання.

Судом враховується, що згідно з п. 9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та судового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з ч. 2ст. 411 КПК України (в редакції 1960 року) неявка учасників не перешкоджає розгляду справи.

Порядок накладання арешту на майно та скасування арешту було урегульовано у ст.ст. 126, 234 КПК України (в редакції 1960 року).

Відповідно до ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) арешт майна міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Після надходження кримінальної справи до суду питання щодо скасування арешту може бути вирішено судом в порядку, передбаченому ст.ст. 248, 282 КПК України (в редакції 1960 року) або при постановленні вироку, відповідно до ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року).

Отже, питання про скасування арешту майна, що накладений в межах кримінальної справи, що вирішена в порядку КПК України (в редакції 1960 року) ухваленням судового рішення, вирішується судом, що постановив це рішення в порядку, визначеному ст.ст. 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, з таких підстав.

Постановою від 23 лютого 2012 року слідчий слідчого відділу СУ УМВС України старший лейтенант міліції ОСОБА_7 наклав арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення заявленого в кримінальній справі (або можливого в майбутньому) цивільного позову (т. 1 а.с. 186).

25 липня 2012 року вироком Тисменицького районного суду ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 129 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України у виді шести місяців арешту. Ухвалено зняти арешт з майна ОСОБА_3 , а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2012 року апеляцію прокурора було задоволено, вирок Тисменицького районного суду від 25 липня 2012 року щодо ОСОБА_3 скасовано, а кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд.

Вироком Тисменицького районного суду від 05 березня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді семи років позбавлення волі. Однак, судом не було вирішено питання щодо арештованого майна.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2013 року апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишено без задоволення, а вирок Тисменицького районного суду від 05 березня 2013 року щодо нього залишено без змін. Питання щодо арештованого майна вирішено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Враховуючи, що вироком Тисменицького районного суду від 05 березня 2013 року щодо ОСОБА_3 , не було вирішено питання щодо арештованого майна обвинуваченого, зокрема, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а арешт на майно особи під час досудового слідства накладався з метою можливого відшкодування збитків у межах кримінальної справи, то підстави, що були причиною накладення арешту відпали, тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року),

п о с т а н о в и в :

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого від 23 лютого 2012 року, на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляція на постанову суду може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Максим ОЛІЙНИК