Справа №: 398/4059/23
провадження №: 1-кп/398/353/23
УХВАЛА

Іменем України

"28" листопада 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000876 від 20.05.2023 року відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого у кв. АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000876 від 20.05.2023 року відносно ОСОБА_5 .

19 травня 2023 року близько 18 години 30 хвилин до ОСОБА_6 , за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , прийшли знайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з метою вживання алкогольних напоїв. Після спільного вживання алкогольних напоїв, біля 21 години 30 хвилин між домогосподарем ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла конфліктна ситуація, яка переросла у бійку. У ході якої, ОСОБА_5 , будучи особою, яка відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №348 від 08 серпня 2023 року страждає стійким, хронічним, психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг (відповідно до МКХ 10, F-20.00) та відповідно за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними, тримаючи в правій руці емальовану каструлю, замахнувся нею та вдарив ОСОБА_6 в лобну частину голови, від чого останній впав на підлогу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_5 , наніс удари ногою в область тулуба та грудної клітини потерпілого ОСОБА_6 , у результаті чого ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта №190 від 30 червня 2023, в сукупності своїх дій спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , у тому числі з пошкодженням життєво важливих органів, а саме:

- синців лівої гомілки, лівого плеча, пахової ділянки. Вказані ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету), несуть ознаки легких тілесних ушкоджень;

- закритої тупої травми грудної клітини: синці грудної клітини множинні переломи ребер справа та зліва, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів( предмету), враховуючи відсутність ознак дихальної недостатності та інших загрозливих для життя явищ, несуть ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які викликаючи тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу;

- черепно- мозкової травми: синці обличчя, крововилив у м`які тканини волосистої частини голови, субдуральні, субарахноїдальний крововиливи, забій головного мозку. Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії тупих твердих предметів ( предмету), несе ознаки тяжких тілесних ушкоджень за давністю може складати до 10 діб до моменту смерті (згідно даних судово- медичної гістологічної експертизи), які є небезпечні для життя в момент спричинення та знаходиться у прямому причинному зв`язку зі смертю.

Конфліктну ситуацію між нападником ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 припинив ОСОБА_7 , після чого потерпілого ОСОБА_6 було доставлено до реанімаційного відділення Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради для надання медичної допомоги.

Внаслідок спричинених особі тяжких тілесних ушкоджень, 28 травня 2023 року від черепно-мозкової травми з субдуральними і субарахноїдальним крововиливами та забоєм головного мозку потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в реанімаційному відділенні Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради помер.

Однак згідно висновку судово-психіатричного експерта №348 від 08.08.2023 року, ОСОБА_5 у момент скоєння правопорушення страждав і в теперішній час страждає психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг (відповідно до МКХ-10, F-20.00) та відповідно за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 на момент вчинення інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання.

Захисник заперечував щодо задоволення даного клопотання.

Законний представник вказував про необхідність застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно висновку судового - психіатричного експерта №348 від 08 серпня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає стійким, хронічним, психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг (відповідно до МКХ 10, F-20.00), яке вимагає лікувальних заходів. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними.

З огляду на виявлені психопатологічні феномени, наявність виражених хворобливих змін в емоційно-вольовій сфері, виявлені структурно-логічні розлади мислення з порушенням його продуктивності, враховуючи відсутність критики до свого стану, зважаючи на відсутність будь-якого психіатричного супроводу за місцем проживання ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що до підозрюваного можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно ст. ст. 3, 28 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і кожен має право на повагу до його гідності.

Відповідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «G.v.France», п. 39 «Halilovic v.Bosnia and Herzegovina» п.18 почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів- психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Стаття 93 КК України вказує, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Норми статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачають, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Враховуючи, що ОСОБА_5 за своїм психічним станом і характером вчиненого ним кримінального правопорушення потребує застосування примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку, оскільки вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч. 2 ст.121 КК України у стані неосудності, а відтак до нього згідно вимог ст. ст. 512, 513 КПК України та ст. 93, 94 КК України слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Керуючись ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 369, 371-372, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом у примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_8 НЕРОДА