Провадження № 1-кп/947/1340/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в м. Одесі в спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647

від 13.10.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої

08.08.2023 08.08.2023 року вироком Київського районного суду м. Одеси, за ч.1 ст.126 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт, які не відбула;

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з вироком Київського районного суду м. Одеси у справі №947/22990/23 від 08.08.2023 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано виною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначено їй покарання у виді 80 і вісімдесят) годин громадських робіт. Вирок суду набрав законної сили 08.09.2023 року та направлений для виконання до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

03.10.2023 року засуджена ОСОБА_3 , під підпис ознайомлена із порядком та умовами відбування покарання за даним вироком та попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Для відбуття покарання засуджену ОСОБА_3 органом з питань пробації направлено до КП ЖКС «Вузівський», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Шишкіна 60-А, куди засуджена повинна була прибути 04.10.2023року.

Однак, засуджена ОСОБА_3 , умисно, без поважної причини, а відтак, порушуючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Київського районного суду м. Одеси у справі №947/22990/23, достовірно знаючи про необхідність прибути 04.10.2023 до КП ЖКС «Вузівський» для відбуття зазначеного покарання, ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт та навіть не прибула 04.10.2023 та в наступні дні до КП ЖКС «Вузівський».

В подальшому, 06.10.2023 року засуджена ОСОБА_3 , під підпис вказаним органом пробації повторно ознайомлена із порядком та умовами відбування покарання та попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Для відбуття покарання засуджену ОСОБА_3 , органом з питань пробації повторно направлено до КП ЖКС «Вузівський», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Шишкіна 60-А, куди засуджена повинна була прибути 09.10.2023 року.

Однак, засуджена ОСОБА_3 , умисно, без поважної причини, а відтак, порушуючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Київського районного суду м. Одеси у справі №947/22990/23, достовірно знаючи про необхідність прибути 09.10.2023 року до КП ЖКС «Вузівський» для відбуття зазначеного покарання, ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт так як навіть не прибула 09.10.2023 року до КП ЖКС «Вузівський».

Наведені умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України за кваліфікуючими ознаками: ухилення засудженої від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_3 , представлена адвокатом, звернулася із заявою, згідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна на розгляд обвинувального акту без її участі у спрощеному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченій, суд враховує відповідно до ст.ст.65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого проступку, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 1 ст.50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Визначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального проступку, тяжкість скоєного, особу обвинуваченої, і вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у виді арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді арешту на строк один місяць.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Київського районного суду м.Одеси від 08.08.2023 року, а саме 80 годин громадських робіт, із співвідношення, встановленого ч.1 ст.72 КК України: одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, і остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання за сукупності вироків у виді арешту на строк 1 місяць 10 днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу її добровільного з`явлення до установи виконання покарань для відбування покарання, або з часу її затримання в порядку виконання вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1