ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6829/23
Номер провадження: 11-сс/819/108/23
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001112 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2023 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27.11.2023 року.

Визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді від 29.09.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, такою, що прийнята в порушення вимог КПК України.

Зазначає про те, що ОСОБА_8 29.09.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КПК , причетність до яких він категорично заперечує. На підтвердження обґрунтованості підозри до клопотання долучені матеріали проведення оперативних закупок наркотичного засобу , які не в повній мірі відображають процес закупки, що дозволяє поставити під сумнів придбання психотропної речовини саме у підозрюваного. Показання закупника, як наркозалежної особи , не викликають довіри. Переконливих даних про те, що психотропну речовину закупник придбав саме у ОСОБА_8 матеріали досудового розслідування, долучені до клопотання не містять.

Стверджує, що зазначені у клопотанні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду у зв`язку із тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, близкістю м. Херсона до непідконтрольної Україні території, де він може переховуватися та відсутністю соціальних зв`язків є лише припущенням та не вказують на реальне існування такого ризику, будь-яких доказів на підтвердження цього матеріали кримінального провадження не містять.

На розгляді у Херсонському міському суді з 2021 року перебуває обвинувальний акт, за яким ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст. 309 КК, і у цьому кримінальному провадженні до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчився 14.11.2021 року. Прокурором не надано доказів про порушення підозрюваним( обвинуваченим) умов запобіжного заходу, процесуальних обов`язків. Вказане спростовує твердження про можливе переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Вважає, що посилання у клопотанні на ймовірність переховування підозрюваного на непідконтрольній території Херсонської області є недоречним, адже такі дії є неспівмірними з ризиками для життя при переході через лінію бойового зіткнення та перебування на непідконтрольній Україні території особи з паспортом громадянина України.

Зазначає, що тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, який відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вказує про те, що чинним КПК України не передбачено, що при підозрі особи у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі понад п`ять років, єдиним можливим запобіжним заходом може бути тримання під вартою.

На думку апелянта заявлений у клопотанні та прийнятий до уваги слідчим суддею ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не підтверджений доказами.

Зазначає, що ймовірно існуючому ризику вчинення іншого кримінального правопорушення можливо запобігти шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту за місцем його постійного проживання з покладенням обов`язків, які здатні знівелювати можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень і забезпечити належну процесуальну поведінку.

Вважає, що слідчий суддя безпідставно зазначив про реальне існування ризику впливу на свідка через те, що у справі наявний свідок зі зміненими анкетними даними, який брав участь у оперативній закупівлі наркотичних засобів. У клопотанні такий ризик не зазначався та при розгляді клопотання не встановлювався, докази щодо його існування не досліджувалися. Будь-яких доказів на підтвердження реального існування впливу на невідомого підозрюваному свідка не надавалося.

Вказує про те, що враховуючи відсутність у підозрюваного судимості, наявність постійного місця проживання, дотримання ним процесуальних обов`язків в іншому кримінальному провадженні, є можливим застосування до нього менш суворого запобіжного заходу (домашній арешт) з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Стверджує, що слідчий суддя визначаючи розмірів застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, фактично позбавив підозрюваного скористатися альтернативністю запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_8 має незначні періодичні заробітки на ринку овочів, тому застава у вказаному розмірі є завідомо непомірною.

Позиції учасників.

Адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підорюваний ОСОБА_8 заяву про участь під час апеляційного розгляду не подавав.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Мотиви суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З матеріалів провадження вбачається, що 28.07.2023 року до ЄРДР за №0001112 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

28.09.2023 року о 13:00 годині ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.09.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як видно, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно з метою збуту придбав, незаконно з метою збуту зберігав у невстановленому органом досудового розслідування місці, а 12.09.2023 приблизно о 13.45 год., перебуваючи в під`їзді на 7-му поверсі будинку АДРЕСА_2 , під час проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки співробітниками відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області, незаконно збув шляхом продажу за попередньо ідентифіковані грошові кошти у розмірі 800 гривень громадянину з вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 , особисті дані якого змінено паперові згортки із порошкоподібною речовиною в них, яка згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/122-23/3071 від 15.09.2023, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса якої становить 0,2307 г.,

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, умисно повторно, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно з метою збуту придбав, незаконно з метою збуту зберігав у невстановленому органом досудового розслідування місці, а 28.09.2023 приблизно о 11.00 год., перебуваючи в під`їзді на 7-му поверсі будинку № 28 по вул. Дорофєєва, в м. Херсон, під час проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки співробітниками ВП № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області, незаконно збув шляхом продажу за попередньо ідентифіковані грошові кошти у розмірі 800 гривень громадянину з вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 , особисті дані якого змінено два паперові згортки із порошкоподібною речовиною в них, яка згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/122-23/3368 від 29.09.2023, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса якої становить 0,1754 г.,

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, незаконний збут психотропних речовин, вчинене повторно, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.

«Обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах, зокрема протоколах допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколах огляду місця події, висновках експерта та інших процесуальних документах щодо проведення оперативної закупки.

Під час досудового розслідування шляхом проведення певних слідчих дій і проводиться перевірка та повне і об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального провадження.

Твердження апеляційної скарги про те, що на цій стадії досудового розслідування слідчий суддя має надати оцінку кожному із доказів з точки зору їх допустимості та достатності для доведення підозри практично до ступеню, щоб забезпечити засудження, не є прийнятними.

Питання доведеності чи недоведеності винуватості, оцінку доказів з точки зору їх достатності, допустимості для доведення винуватості, що вказує апелянт, вирішується судом на стадії судового розгляду відповідно до положень ст. 368 КПК України .

У випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, обґрунтована підозра має підтверджуватися фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто непрофесіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Додані до клопотання слідчого докази свідчать про вірогідність причетності ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованої підозри причетності ОСОБА_8 до інкримінованого злочину, апеляційний суд визнає непереконливими.

Слідчий звернувся із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, мотивуючи його тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як видно зі змісту ухвали, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, як видно, врахував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, початкову стадію здійснення досудового розслідування, що потребує проведення необхідних слідчих дій.

Слідчий суддя прийшов до переконання про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи питання обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178 КПК України, які регламентують застосування запобіжного заходу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 не був працевлаштований, офіційного джерела доходів не має, відповідних доказів про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, які здатні забезпечити реальний вплив на його процесуальну поведінку, матеріали провадження не містять, що підставно було враховано слідчим суддею при оцінці існування ризиків.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, за відсутності доказів того, що наявні у нього соціальні зв`язки здатні реально впливати на його поведінку та мати стримуючу дію, те що він не працевлаштований , не має законного джерела доходів , його репутацію, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що є вірогідним існування ризику того, що підозрюваний, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчинити інші кримінальне правопорушення.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Обґрунтована підозра щодо вчинення особою тяжкого злочину могла бути підставою для його взяття під вартою.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

За положеннями ст. 178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховується у сукупності з іншими обставинами та відомостями , що передбачені ст. 178 КПК України.

Зазначені обставини, як видно, були досліджені слідчим суддею при встановленні доведеності прокурором ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду під час розгляду клопотання слідчого.

Серйозність підозри може служити для суду підставою для постановлення рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Соціальні зв`язки підозрюваного та сукупність інших відомостей про особу підозрюваного в світлі інкримінованих обставин злочину не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які би спростували існування ризиків можливого вчинення підозрюваним спроб ухилення від органів досудового слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилання апелянта на наявність у підозрюваного постійного місця проживання, дотримання ним процесуальних обов`язків в іншому кримінальному провадженні, не можна визнати достатньою підставою для висновку про нівелювання встановлених слідчим суддею ризиків у цьому кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що лише тяжкість інкримінованого злочину стала підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 суперечить висновкам слідчого судді. З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, були враховані дані щодо особи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.

Посилання слідчого судді на врахування наявності у цьому кримінальному провадженні свідка зі зміненими анкетними даними, як видно не тотожно встановленню ним існування ризику впливу на свідків, як видно зі змісту оскаржуваної ухвали.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п 1, 3 ч. 1 ст. 171 КПК та не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Апеляційний суд, зважаючи на обставини інкримінованого підозрюваному злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, його тяжкість та суспільну небезпечність, враховуючи обставини, передбачені ст. 177, 178, 183 КПК України тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, репутацію підозрюваного, яка не є позитивною, погоджується із висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 , ч 4, 5 ст. 182 КПК, розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та, з урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкості інкримінованого злочину, відомостей про особу підозрюваного, визначив розмір застави, передбачений межами п.2 ч.5 ст. 182 КПК, в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 грн.

Тобто , як видно, слідчий суддя визначив заставу у розмірі, який не є максимальним для особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншими фізичними чи юридичними особами ( заставодавцем).

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження , відомостей про особу підозрюваного , які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК, вказаний в ухвалі слідчого судді розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК.

У разі настання обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків сторона захисту має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 183, 196, 197, 404, 405, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4