Справа № 296/4375/21
Вирок

Іменем України

15 грудня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000126, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Очаків Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 2 ст. 260 КК України, -

встановив:

Керівниками терористичних груп, що діяли на території окремих районів Донецької області, 7 квітня 2014 року з метою продовження здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка», яка відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною, та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки».

Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року за №106-VІІІ, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за №1597-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за №337- VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за №1596-VІІ, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 4 лютого 2015 року за № 145-VІІІ, Законі України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року за № 2268-VІІІ.

У грудні 2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаним про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», став її учасником, вступивши до її підрозділу - «1-а окрема батальйонно-тактична група « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )», яка в подальшому перейменована в «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )», у складі якого діє по даний час на посаді розвідника, маючи псевдо військове звання «гвардії сержанта».

Водночас установлено, що не передбачене законом збройне формування «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатні для використання вогнепальну зброю, вибухівку, мають у користуванні тяжке військове озброєння, а саме: танки, бойові броньовані машини різних типів та видів, важку артилерію, самохідні артилерійські установки та інше.

Учасникам вказаного не передбаченого законом збройного формування присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади.

За не передбаченим законом збройним формуванням - «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки.

До складу структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» входять наступні підрозділи військового типу: штаб, танкова рота, мотострілкова рота, гаубична батарея, розвідувальний взвод, інженерно-саперний взвод, медичний взвод, взвод зв`язку, взвод забезпечення.

Керівниками вказаного не передбаченого законом збройного формування визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Створення «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) «Іловайського» батальйону 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» не передбачено жодними нормативно-правовими актами України.

Згідно з ч. 6 ст. 17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

З огляду на вищевикладені обставини, «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» є не передбаченим законом збройним формуванням.

ОСОБА_5 в період з грудня 2017 року по даний час, перебуваючи на території Донецької області, вступив до не передбаченого законом збройного формування «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» та брав участь у його діяльності відповідно до визначених за ним обов`язків, а саме:

- чинення збройного опору та незаконної протидії виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил (далі - АТО та ООС), шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них;

- бойові чергування на позиціях «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» та у місцях його постійної дислокації;

- участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування;

- участь у заходах по нагородженню учасників «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) «Іловайського» батальйону 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» за ведення бойових дій проти сил АТО та ООС на території Донецької області;

- збір та узагальнення відомостей про бойовий склад, положення, стан угрупування сил АТО та ООС;

- корегування ведення артилерійського вогню артилерійськими підрозділами «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) « ІНФОРМАЦІЯ_4 » батальйону ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 )» на основі зібраних розвідувальних даних для знищення живої сили та бронетехніки сил АТО та ООС.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 2583 КК України як участь у терористичній організації, а також за ч. 2 ст. 260 КК України як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судові засідання за викликами суду не з`явився, про час та місце розгляду даного кримінального провадження повідомлявся неодноразово належним чином, а саме, шляхом опублікування повісток про виклик до суду в газетах «Урядовий кур`єр», офіційному сайті Корольовського районного суду м. Житомира, повістками по виклик обвинуваченого до суду за останнім відомим місцем його проживання.

Згідно з ч. 3 ст. 323 КПК України з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений ОСОБА_5 вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги кримінального процесуального законодавства щодо виклику обвинуваченого ОСОБА_5 в судове засідання виконані належним чином.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30 листопада 2023 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 2 ст. 260 КК України, визначено здійснювати шляхом спеціального судового провадження у відсутності обвинуваченого (in absentia).

У відповідності до ст. ст. 358, 359 КПК України судом безпосередньо оголошені та досліджені в якості доказів документи, надані стороною обвинувачення, у яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 2 ст. 260 КК України, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування від 02.11.2017 року у кримінальному провадженні № 00000045 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 та ч.2 ст. 260 КК України, за фактом участі громадянина України ОСОБА_5 в терористичній організації «Донецька Народна Республіка» на посаді т.з. військовослужбовця «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) « ІНФОРМАЦІЯ_4 » батальйону 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» на посаді розвідника у званні «гвардії сержанта»;

- повідомлення начальника відділу контррозвідки УСБУ в Житомирській області ОСОБА_6 № 45/4297 від 31.10.2017 про вчинене кримінальне правопорушення, у якому викладені обставини участі громадянина України ОСОБА_7 у незаконному збройному формуванні терористичної організації «Донецька Народна Республіка» - «Окремий штурмовий батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в/ч № НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_6 » на посаді заступника командира роти з озброєння та має псевдовійськове звання «гвардії сержанта». Зокрема вказана особа приймає участь у вказаному НЗФ з 2014 року, використовує позивний « ОСОБА_8 », здійснює виїзди в райони бойових дій, використовує номер мобільного зв`язку НОМЕР_3 ;

- протоколи огляду інформації, розміщеної у мережі Інтернет та матеріалів інших кримінальних проваджень від 02.01.2018, від 03.01.2018, від 05.01.2018, 26.02.2018 у ході яких отримано фактичні дані, які підтверджують, що «ДНР» є терористичною організацією, а «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 )» є не передбаченим законом збройним формуванням;

- протоколи оглядів інформації, розміщеної у мережі Інтернет, фото-, відеоматеріалів від 29.01.2020, 16.02.2021, 15.03.2021 у яких зафіксовано, що ОСОБА_5 бере участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» терористичної організації «ДНР»;

- висновок комплексної судової портретної та фототехнічної експертизи № КСЄ-19/106-21/1786-ФА від 02.03.2021 року, відповідно до якого на відеоматеріалах, фотозображеннях та фото у копії облікової картки особи ДМС України зображена одна й та ж сама особа;

- висновок комплексної судово-фототехнічної та портретної експертизи від 07.04.2021, відповідно до якого підтверджено, що на відеоматеріалах та фотозображеннях зображено ОСОБА_5 ; в тому числі паспорту на ім`я ОСОБА_5 та фотознімку особи чоловічої статі у військовій формі з шевронами «ДНР» та ОШБ «Сомалі» зображена одна й та ж сама особа.

На переконання суду досліджені в судовому засіданні письмові докази є належними, допустимими, узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_5 у вчинених злочинах поза розумним сумнівом.

Суд звертає увагу, що Конвенцією Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності від 15.11.2000 зобов`язано держави-учасниці криміналізувати участь в організованій злочинній групі. При цьому відповідно до п. «а» ст.2 цієї Конвенції організована злочинна група означає структурно оформлену групу в складі трьох або більше осіб, що існує протягом визначеного періоду часу і діє узгоджено з метою здійснення одного або декількох серйозних злочинів або злочинів, визнаних такими відповідно до цієї Конвенції, для того, щоб одержати, прямо або посередньо, фінансову або іншу матеріальну вигоду.

Поняття терористичної організації визначено Законом України «Про боротьбу з тероризмом», згідно якого це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Аналіз кримінального законодавства, рішення Варшавської конференції 2001 року, Ради Безпеки ООН від 28.09.2001 року № 1373 по боротьбі з тероризмом, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» показує, що терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою здійснення терористичної діяльності. Так, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених частинами 1-3 ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

При цьому, необхідно врахувати Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VІІІ; заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схвалену постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 №145-VІІІ; заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схвалену постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VІІІ, в яких «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями, а референдум, проведений у травні 2014 року, - фіктивним, проведеним у неконституційний спосіб.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23.12.2005 № 13 зазначає, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації, то відповідно до п.13 вказаної постанови Пленуму вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

Крім того, як зазначено в роз`ясненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ України від 28.01.2016 щодо надання роз`яснення окремих питань застосування норм Кримінального кодексу України, та подальшими правовими висновками Верховного суду, існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 2583 КК України не вимагається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 як громадянин України, який є повнолітньою, дієздатною особою, цілком усвідомлював, що «ДНР» є стійким об`єднанням групи осіб (більше трьох) з розподілом функцій та встановленням правил їх поведінки, яке діє на території України незаконно, а її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовців Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО та ООС.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 умисно приймав участь у злочинній діяльності такої терористичної організації, незаконно проходячи там службу у непередбаченому законом збройному формуванні.

Дослідивши матеріали провадження, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 258-3 КК України як участь у терористичній організації та за ч. 2 ст. 260 КК України як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

У відповідності до ст. 297-5 КПК України стороною обвинувачення повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 під час здійснення спеціального досудового розслідування публікувались в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважався належним чином ознайомленим з її змістом.

Інтереси ОСОБА_5 захищались адвокатом ОСОБА_4 як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права ОСОБА_5 як підозрюваного в ході досудового слідства, а також в якості обвинуваченого під час судового розгляду порушені не були.

Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно з ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Водночас суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційних відомостей щодо перебування на роботі немає, скоїв тяжкий та особливо тяжкий злочин, які були направлені проти громадської безпеки та мають підвищену суспільну небезпеку.

Наведені обставини, а також дані про його особу в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, свідчать про можливість призначення ОСОБА_5 основного покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України, у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Також суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 основне покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо додаткового покарання за ч. 1 ст. 2583, ч. 2 ст. 260 КК України у виді конфіскації майна суд зазначає, що стороною обвинувачення доведено, що протиправна діяльність ОСОБА_5 пов`язана, крім іншого, з матеріальним збагаченням, тому, на думку суд, при призначенні покарання необхідно застосувати, як додаткове покарання, конфіскацію усього майна, що належить на праві власності ОСОБА_5 .

При визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд враховує дані про особу винного, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, та застосовує принцип, визначений у ст. 70 КК України, у вигляді поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речові докази відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 19614 (дев`ятнадцять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень на залучення експертів під час проведення судової портретної експертизи та судової фототехнічної експертизи.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.12.2021 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без встановлення строку дії ухвали суду. Підстав для скасування цього запобіжного заходу або застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити обвинуваченому без змін.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 2583 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

- за ч. 2 ст. 260 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Початок строку відбування ОСОБА_5 основного покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дати його затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час проведення судової портретної експертизи, судової фототехнічної експертизи в загальній сумі 19614 (дев`ятнадцять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.12.2021 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до моменту затримання засудженого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1