Провадження № 1-кп/202/1595/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесені 19.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ярова Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, який не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який є особою похилого віку, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , -

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2023 року в період часу приблизно з 20 год 00 хв до 21 год 00 хв ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння прийшов до подвір`я своєї знайомої ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_5 під час словесного конфлікту із ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою викликати у ОСОБА_6 побоювання за своє життя, у зв`язку із можливістю його настання та бажаючи цього, демонструючи готовність до реалізації своїх дій, дістав із кишені гранату Ф-1 та утримуючи її в руці погрожував підірвати гранату, розмахуючи нею перед ОСОБА_6 , висловлюючи останній погрозу вбивством.

Вказану погрозу вбивством ОСОБА_6 сприймала реально, оскільки з огляду на рішучий характер дій ОСОБА_5 , мала реальні підстави побоюватися виконання цієї погрози.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України - погроза вбивством.

На початку серпня 2023 року (більш точну дату та час встановити не надалося можливим), ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , побачив на території свого домоволодіння ящик з предметами візуально схожими на гранати разом з запалами до них, ящик з предметами візуально схожими на патрони калібром 5,56 мм у загальній кількості 360 штук та ще 19 предметів візуально схожих на патрони калібру 5,56 мм, які залишили на території його домоволодіння невстановлені військовослужбовці.

Після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання вказаних бойових припасів та вибухових речовин. Діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на придбання та зберігання бойових припасів та вибухових речовин не маючи передбаченого законом дозволу, зазначені предмети: ящик з предметами візуально схожими на гранати разом з запалами до них, ящик з предметами візуально схожими на патрони калібром 5,56 мм у загальній кількості 360 штук та ще 19 предметів візуально схожих на патрони калібру 5,56 мм ОСОБА_5 переніс до сараю розташованого на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно, умисно зберігав їх.

19.08.2023 у період часу з 01 год 30 хв по 03 год 38 хв, слідчим СВ ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

- корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 у кількості 12 одиниць, виготовлені промисловим (заводським) способом, споряджені вибуховою речовиною, які відносяться до вибухових речовин у вигляді конструктивно оформленого заряду;

- корпус наступальної осколкової ручної гранати типу РГН у кількості 1 одинці, виготовлений промисловим (заводським) способом, споряджений вибуховою речовиною, який відноситься до категорії бойових припасів;

- корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу РГО, у кількості 2 одиниць, виготовлені промисловим (заводським) способом, споряджені вибуховою речовиною які відносяться до категорії бойових припасів,

- корпус наступальної ручної осколкової гранати GHO-1 у кількості 1 одиниці, іноземного виробництва (Болгарія), виготовлений промисловим (заводським) способом, споряджений вибуховою речовиною та відноситься до категорії вибухових речовин у вигляді конструктивно оформленого заряду,

- засоби підриву (засоби детонування) ударно-дистанційні запали УДЗ у кількості 3 одиниць, виготовлені промисловим (заводським) способом, споряджені вибуховою речовиною.

- 360 бойових патронів калібру 5,56х45 мм, придатних до стрільби які є боєприпасами;

- 19 бойових патронів калібру 7,62х39 мм придатних до стрільби які є боєприпасами;

Також 19.08.2023 в ході проведення огляду місця події, біля будинку АДРЕСА_3 , на відкритій ділянці місцевості в зелених нарощах кущів було знайдено та вилучено предмет візуально схожий на бойову гранату, яку ОСОБА_5 18.08.2023 носив з собою після чого викинув її в кущі.

Вилучений в ході огляду місця події предмет візуально схожий на бойову гранату є:

-корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, виготовлений промисловим (заводським) способом, який є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду та

-засобом підриву (засобом детонування) уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим дистанційної дії типу УЗРГМ-2, виготовленим промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною і відноситься до категорії вибухових пристроїв.

У конструкційному поєднанні корпус гранати Ф-1 та запал типу УЗРГМ-2, являються оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1, вказана граната відноситься до категорії бойових припасів.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння та зберігання, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

11.10.2023 під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, погоджуючись на призначенні покарання за ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті , викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному - щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлена клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому підозрюваним вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, до суду надала заяву про розгляд угоди про визнання винуватості без її участі, що не суперечить вимогам ст. 474 КПК України.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Згідно до ст. 474 ч. 3 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 .

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за:

- ч. 1 ст. 129 КК України погроза вбивством;

-ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Під час досудового розслідування обвинуваченим скарги не подавались.

Умови даної угоди - не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, визначена в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, та обставин, які його обтяжують, відповідно до ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Долю процесуальні витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 118-124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.10.2023 між прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 19.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 у відношенні ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази:

-12 предметів візуально схожих на корпус гранати Ф-1 з маркуванням 107 129-75т (6 ОД), 10785-77т (3 ОД) 107 118-78т (1 од), 1-66 439 Т та один корпус Ф1 без маркування, які поміщені до сейф-пакету 3118165, 2 предмети візуально схожі на корпус гранат РГО, з маркуванням 0-23-85 (1 од) та 0-52-85 (1од), які поміщені до сейф-пакету 3118165, 1 предмет візуально схожий на корпус гранати РГН з маркуванням РГН 254-125-88, які поміщені до сейф-пакету 3118165, 1 предмет візуально схожий на корпус гранати GHO-1 з маркуванням GHO-1 RDX, 10 01-20, яку поміщено до сейф-пакету 3118165; 3 предмети візуально схожі на запили УДЗ з маркуванням УДЗ 334-51-88, які поміщено до сейф пакету 3118163, 360 предметів, візуально схожих на патрони, які упаковані до сейф-пакету 3112769; на столі біля входу у сарай 10 предметів, візуально схожих на патрони, які упаковані до сейф-пакету 3118166, запал типу УЗРГМ-2, що упаковані в сейф-пакет PSP-2061334, корпус гранати Ф-1, що упакована в сейф-пакет PSP-2061333, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області передати на потреби ЗСУ.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз зброї № СЕ-19/105-23/2967-БЛ від 22.08.2023, №-СЕ-19/105-23/3007-ВТХ від 30.08.2023, № СЕ-19/105-23/3008 ВТХ від 18.09.2023, які згідно довідок складають 10 994 (десять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1