КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/4639/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «МС -2018» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000014від 14.03.2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України, яке було вилучено 27 червня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: зразки рідини у скляних ємностях, об`ємом 1 л у кількості 6 штук; бухгалтерські, звітні документи TOB «МС-2018» згідно до протоколу обшуку, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Постановивши ухвалу, слідчий суддя погодився з доводами прокурора зазначеними у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно з метою його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні, пославшись на вимоги ст.ст. 98, 170, 173 КПК України.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «МС -2018» адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в накладенні арешту на майно у даному кримінальному провадженні. На переконання апелянта, слідчим суддею при розгляді клопотання була допущена неповнота дослідження доводів прокурора щодо відповідності вилученого майна речовим доказам, що призвело до невідповідності висновків слідчого судді щодо необхідності накладення арешту. В той же час в клопотанні жодними належними та допустимими доказами не підтверджено той факт, що вилучене під час обшуку за вказаною адресою майно має будь яке відношення до ПП «ТТ-НАФТА» діяльність якого перевіряється в даному кримінальному провадженні. Більш того, до клопотання не додано будь яких документів, які б підтверджували той факт, що ПП «ТТ-НАФТА» будь яким чином здійснювало реалізацію палива за вказаною адресою. Слідчим суддею не враховано розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не враховано наслідки, які настали для юридичної особи із-за вилучення майна. Окрім того, апелянт вказує, що слідчим суддею не надано належної оцінки тій обставині, що діяльність товариства є правомірною та зазначає, що ТОВ «МС-2018» здійснює господарську діяльність з реалізації пального за вказаною адресою на підставі відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та згідно відповідного договору оренди із власником приміщення і жодна особа товариства не має процесуального статусу у даному кримінальному провадженні. Крім того посилається апелянт на те, що прокурором подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна із порушенням строку, передбаченого ст. 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який просив задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, клопотання про накладення арешту до слідчого судді надійшло в кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000014, що розслідується з 14.03.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПП «ТТ-Нафта» (код 37021932) у період з 01.04.2018 по 30.09.2020, в порушення вимог Податкового кодексу України, ухилились від сплати податку на прибуток у розмірі 15 313 143 грн. та податку на додану вартість у сумі 14 040 531 грн., що встановлено актом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 12 квітня 2021 року №1668/07/37021932 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «ТТ-Нафта» (код 37021932)». Загалом, службові особи ПП «ТТ-Нафта» (код 37021932) ухилились від сплати податків на суму 29 353 674 грн., які призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

Крім того, службові особи ПП «ТТ Нафта» організували незаконну діяльність з обігу підакцизних товарів, а саме здійснюють незаконне придбання у невстановлених осіб фальсифікованих паливно-мастильних матеріалів (ДП, бензин А 92, А 95) без документів, підтверджуючих якісні характеристики, з метою їх подальшого збуту через мережу власних автозаправних станцій на території Чернігівської області.

Враховуючи що клопотання прокурора про арешт майна було подано з дотриманням вимог ст..171 КПК України та відповідало вимогам ст.170 КПК України, вилучене майно мало ознаки речових доказів, про що органом досудового розслідування 28 червня 2023 року винесено відповідну постанову, слідчий суддя задовольнив дане клопотання та наклав арешт на майно

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується.

Так, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання вони можуть містити інформацію про обставини, які підлягають встановленню під час досудового розслідування у тому числі таке майно необхідне для проведення судових експертних досліджень. Окрім того колегія суддів звертає увагу на те, що постановою органу досудового розслідування від 30 червня 2023 року у даному кримінальному провадженні було призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, виконання якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, щодо зразків рідини, які було вилучено в ході проведення обшуку.

За таких обставин, посилання адвоката ОСОБА_6 на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно, вилученого під час проведення обшуку не може прийматися до уваги.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи апелянта щодо порушення ст.171 КПК України під час звернення прокурором з клопотанням про накладення арешту на майно, оскільки як вбачається з матеріалів провадження з клопотанням про арешт вилученого майна прокурор звернувся 29 червня 2023 року через поштове відділення, тобто у встановлений КПК України строк.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вилучене майно з метою забезпечення збереження його, як речового доказу, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000014за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України, яке було вилучено 27 червня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: зразки рідини у скляних ємностях, об`ємом 1 л у кількості 6 штук; бухгалтерські, звітні документи TOB «МС-2018», згідно до протоколу обшуку - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «МС -2018» - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3