Справа № 175/5825/23
Провадження № 1-кп/175/301/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубравка Барвінківського району Харківської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, неодруженого, пенсіонера, маючого статус УБД, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2023 року, приблизно о 09-15 год., ОСОБА_4 перебував біля кіоску, який розташований за адресою: м. Краматорськ, вул. Хабаровська, 119-д, поблизу автобусної зупинки, де побачив чоловіка, який здійснював покупку та поклав поруч пакет, сумку і мобільний телефон Хіаоmі Redmі 9 в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне, таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 16.08.2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи біля кіоску по вул. Хабаровській, 119-д у м. Краматорську Донецької області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу взяв мобільний телефон Хіаоmі Redmi 9 в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі та поклав собі в кишеню. Після того, ОСОБА_4 разом із викраденим майном залишив територію кіоску та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3133,00 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що вранці 16.08.2023 року поїхав за сигаретами в ларьок на вул. Хабарівській у м. Краматорську. Перебуваючи біля кіоску побачив на лавочці телефон потерпілого, поклав його в карман та поїхав додому. По дорозі з телефону витягнув з телефону Sіm карту. Дома сказав, що телефон знайшов. В скоєному розкаюється.

Надані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у його відсутності та зазначив, що із положенням ч.3 ст.349 КПК України ознайомлений та в разі визнання обвинуваченим фактичних обставин кримінального правопорушення просить визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Також вказав, що фактичні обставини справи, які він не оспорює, та зміст обвинувачення розуміє правильно, з кваліфікацією вчиненого діяння погоджується, його позиція з даного питання є добровільною і йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржувати ці обставини до апеляційного суду. Претензій до обвинуваченого не має, від подачі цивільного позову відмовляється та просить призначити покарання ОСОБА_4 на розсуд суду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитами обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються вирішення питання про долю речових доказів та судових витрат.

Таким чином, винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

При призначенні покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законодавцем до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є пенсіонером, має постійне місце проживання у м. Краматорську, має статус УБД, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Також суд враховує повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в мінімальних межах санкції статті у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (один) рік він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок спливу іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи проведеної Луганським НДЕКЦ МВС України в розмірі 956,00 грн..

Речові докази: мобільний телефон Хіаоmі Redmі 9 в корпусі чорного кольору, сім-картку мобільного оператора «Водафон», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому, як власнику даного майна.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1