Справа № 442/7093/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1219/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника відділу-служби у справах дітей ДМР ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 6 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича, Львівської області, без місця реєстрації та фактичного місця проживання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

слідча СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів із застосуванням застави, в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивувала тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно, умисно вчинив корисливий тяжкий злочин проти власності, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 05 вересня 2023 року, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_7 , з метою протиправного заволодіння чужим майном, зайшов у приміщення ломбарду «Центральний» по вул. Лесі Українки, 14 в м. Дрогобичі Львівської області, де на торговій вітрині побачив жіночі кросівки червоного кольору з позначкою «Nike» вартістю 500 грн., які здав на реалізацію ОСОБА_11 . Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_7 , приблизно о 17 год. 09 хв., діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні ломбарду «Центральний» по вул. Лесі Українки, 14, у м. Дрогобичі Львівської області, усвідомлюючи, що за його діями стежить контролер-касир ОСОБА_12 , взяв із торгової вітрини пару кросівок червоного кольору з позначкою «Nike» вартістю 500 грн., сів на підлогу та, одягнувши один кросівок на ліву ногу, підвівся, підійшов до ОСОБА_12 та шляхом ривка вихопив із її рук другий кросівок, після чого направився до виходу з приміщення ломбарду із метою покинути місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном. При цьому, за протиправними діями ОСОБА_7 стежила контролер-касир ОСОБА_12 , яка з метою припинення кримінального правопорушення кричала, щоб він зупинився і повернув викрадене. Однак ОСОБА_7 на її зауваження не реагував і вибіг з приміщення ломбарду з жіночими кросівками червоного кольору з позначкою «Nike» вартістю 500 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму. Після цього ОСОБА_12 наздогнала його за межами виходу з приміщення ломбарду, схопила за верхній одяг та із застосуванням сили повалила на землю, вихопивши один кросівок із руки ОСОБА_7 , а інший стягнула із його лівої ноги, після чого викликала працівників поліції охорони, про що повідомила останньому. Однак ОСОБА_7 з метою уникнення затримання, підвівся із землі та наніс один удар кулаком правої руки в ділянку носа ОСОБА_12 , чим спричинив їй тілесні ушкодження, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Наголошував, що обставинами, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування. Зазначав, що в затриманого ОСОБА_13 на території України немає родичів чи інших близьких осіб, його мати ОСОБА_14 та старша повнолітня сестра ОСОБА_15 перебувають за кордоном, його життям не цікавляться, жодної матеріальної допомоги йому не надають, батька в нього немає. ОСОБА_13 не має жодних доходів та засобів для проживання, не має постійного місця проживання та місця реєстрації, не навчається, офіційно не працевлаштвоаний та не бажає займатися будь-якою суспільно корисною діяльністю, його коло спілкування обмежується раніше засудженими особами, звільненими на даний час з місць позбавлення волі.

Окрім цього, будучи засудженим вироком Дрогобицького міськрайоного суду від 05 вересня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, ОСОБА_13 жодних висновків для себе не зробив, а натомість продовжив свою злочинну діяльність та 05 жовтня 2023 року був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. ОСОБА_7 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду,перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на ОСОБА_12 , не має жодних джерел доходу та засобів для проживання, жодних заходів для пошуку роботи та отримання законних джерел доходу ОСОБА_7 не вживав, ніде не працював, суспільно-корисною діяльністю не займався, не навчався, а тому, перебуваючи на волі може вчинити інший корисливий злочин.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 6 жовтня 2023 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 .

Застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 20 днів.

Строк тримання під вартою постановлено обраховувати з часу фактичного затримання 05 жовтня 2023 року та до 24 жовтня 2023 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 , заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

В іншій частині клопотання відмовлено

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися з м. Дрогобича Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_12 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вважає, що слідчий суддя необґрунтовано застосував найбільш суворий запобіжний захід, не врахував вік підозрюваного та безпідставно встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не застосував практику ЄСПЛ та міжнародне законодавство.

Повідомляє, що ОСОБА_7 на даний час є неповнолітньою особою.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, пояснення представника відділу служби у справах дітей, вивчивши матеріали судової справи та дані які характеризують особу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, у провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000886 від 05 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , приблизно о 17 год. 09 хв., 5 вересня 2023 року, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні ломбарду «Центральний» по вул. Лесі Українки, 14 у м. Дрогобичі Львівської області, усвідомлюючи, що за його діями стежить контролер-касир ОСОБА_12 , взяв із торгової вітрини пару кросівок червоного кольору з позначкою «Nike» вартістю 500 грн., сів на підлогу та, одягнувши один кросівок на ліву ногу, підвівся, підійшов до ОСОБА_12 та шляхом ривка вихопив із її рук другий кросівок, після чого направився до виходу з приміщення ломбарду з метою покинути місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном. При цьому, за протиправними діями ОСОБА_7 стежила контролер-касир ОСОБА_12 , яка з метою припинення кримінального правопорушення кричала, щоб він зупинився і повернув викрадене. Однак ОСОБА_7 на її зауваження не реагував і вибіг з приміщення ломбарду з жіночими кросівками червоного кольору з позначкою «Nike» вартістю 500 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму. Після цього ОСОБА_12 наздогнала його за межами виходу з приміщення ломбарду, схопила за верхній одяг та із застосуванням сили повалила на землю, вихопивши один кросівок із руки ОСОБА_7 , а інший стягнула із його лівої ноги, після чого викликала працівників поліції охорони, про що повідомила останньому. Однак ОСОБА_7 з метою уникнення затримання, підвівся із землі та наніс один удар кулаком правої руки в ділянку носа ОСОБА_12 , чим спричинив їй тілесні ушкодження, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

6 жовтня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

6 жовтня 2023 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

6 жовтня 2023 року клопотання слідчого було задоволено частково слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання позбавлення волі на строк від семи до десяти років, раніше судимий, будучи засудженим вироком Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 05 вересня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, в день проголошення вироку щодо нього вчинив інший злочин, жодних висновків для себе не зробив, а натомість продовжив свою злочинну діяльність, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинити нові кримінальні правопорушення, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Поряд із тим, при визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний (справа «Мангурас проти Іспанії», рішення від 28 вересня 2010 року).

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини, застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні застави слідчим суддею надано оцінку відповідним обставинам, враховано майновий стан підозрюваного та його родини, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_7 на даний час є неповнолітньою особою, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки він будучи засудженим вироком Дрогобицького міськрайоного суду від 05 вересня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, жодних висновків для себе не зробив, а натомість продовжив свою злочинну діяльність, окрім того не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, місця роботи чи навчання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 6 жовтня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

/підпис/ /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала набрала законної сили 18.10.2023

Помічник судді ОСОБА_16 .З

Дата засвідчення копії 20.10.2023