УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 Справа №607/20796/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кокчетав, Республіки Казахстан, одруженого, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та у разі задоволення клопотання, визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, терміном на 60 діб.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, а також існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, окрім того, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання, з мотивів у ньому наведених.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 повідомив, що копія клопотання йому вручена, суть підозри йому зрозуміла, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляд тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив долучити до матеріалів клопотання документи, що характеризують особу підозрюваного - рекомендаційний лист із військової частини НОМЕР_1 , подяки із військової частини, витяг із карткового рахунку, довідку, що підозрюваний є засновником благодійної організації. Також просив допитати у якості свідка ОСОБА_7 . Окрім того, заперечив стосовно задоволення вказаного клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що є дружиною підозрюваного. Вони виховують дочку, якій вісім років. Просила не затримувати її чоловіка, оскільки він єдиний хто утримує сім`ю. Також ОСОБА_4 має ще старшого сина, який вчиться у Польщі та якому також фінансово допомагає.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчий суддя на підставі витягу з ЄРДР установив, що групою слідчих СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001046 від 04.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 201-2 КК України.

Правоохоронними органами ставиться у провину підозрюваному ОСОБА_4 те, що в середині грудня 2022 року, більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені він реалізуючи спільний злочинний намір, звернувся з усною пропозицією до військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 з пропозицією передати вказаній військовій частині гуманітарну допомогу у виді транспортного засобу марки HYUNDAI модель SANTA Fe 2002 року випуску VIN код НОМЕР_3 для виконання бойових завдань Збройними Силами України.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився та надав ОСОБА_4 клопотання за підписом керівництва військової частини НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 про те, що зазначена військова частина підтверджує, що вказаний транспортний засіб, який перетинає Державний кордон України призначений для виконання бойових завдань Збройними Силами України та просить сприяти у перетині Державного кордону. Також в клопотанні зазначено, основні технічні дані транспортного засобу та особу водія, яким виступав ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаним клопотанням військова частина НОМЕР_2 , як отримувач гуманітарної допомоги, надала письмову згоду на її одержання.

Таким чином, з часу отримання ОСОБА_4 зазначеного клопотання між ним та військовою частиною НОМЕР_2 виникли відносини з приводу отримання, надання та оформлення гуманітарної допомоги, які регулюються Закон України «Про гуманітарну допомогу», де ОСОБА_4 виступав донором, а військова частина НОМЕР_2 отримувачем гуманітарної допомоги.

Вказане клопотання ОСОБА_4 передав ОСОБА_9 , який за домовленістю повинен був перевезти згаданий автомобіль через Державний кордон України. Разом з тим ОСОБА_9 не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_4 щодо подальшого продажу транспортного засобу, який він повинен був перевезти через Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги.

Надалі, 09.12.2022 при перетині пункту пропуску Шегині-Медика, що знаходиться в зоні діяльності Львівської митниці ДМС України,

ОСОБА_9 використовуючи клопотання військової частини НОМЕР_2 , яке надав працівникам митної служби, в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою зазначив транспортний засіб марки HYUNDAI модель SANTA Fe 2002 року випуску VIN код НОМЕР_3 , як гуманітарну допомогу для військової частини НОМЕР_2 , а також себе як особу, що здійснює декларування та є водієм вказаного транспортного засобу.

Заповнивши та надавши вказану декларацію працівникам митної служби ОСОБА_9 підтвердив те, що транспортний засіб марки HYUNDAI модель SANTA Fe 2002 року випуску VIN код НОМЕР_3 , визнається гуманітарною допомогою за декларативним принципом і в подальшому повинен бути доставлений отримувачу гуманітарної допомоги, а саме військовій частині НОМЕР_2 .

Надалі, ОСОБА_9 , у невстановлений під час досудового розслідування час, вказаний транспортний засіб передав ОСОБА_10 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , спрямованою на отримання прибутку від продажу транспортних засобів, які перетинали Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги.

Отриманий від ОСОБА_9 транспортний засіб марки HYUNDAI модель SANTA Fe 2002 року випуску VIN код НОМЕР_3

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 військовій частині НОМЕР_2 не передали, а у невстановлений досудовим розслідуванням час, переслідуючи корисливий мотив та реалізовуючи єдиний із ОСОБА_4 злочинний умисел спрямований на власне збагачення шляхом отримання прибутку від продажу гуманітарної допомоги, продали його ОСОБА_12 за ціною 150000 грн.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на отримання прибутку від продажу транспортних засобів, які перетинали Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги, ОСОБА_4 , в середині грудня 2022 року, більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 , звернувся з усною пропозицією до військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 з пропозицією передати вказаній військовій частині гуманітарну допомогу у виді транспортного засобу марки HYUNDAI модель SANTA Fe 2004 року випуску VIN код НОМЕР_5 для виконання бойових завдань Збройними Силами України.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився та надав ОСОБА_4 клопотання № 20699-529 від 22.12.2022 за підписом керівництва військової частини НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 про те, що зазначена військова частина підтверджує, що вказаний транспортний засіб, який перетинає Державний кордон України призначений для виконання бойових завдань Збройними Силами України та просить сприяти у перетині Державного кордону. Також в клопотанні зазначено, основні технічні дані транспортного засобу та особу водія, яким виступав ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаним клопотанням військова частина НОМЕР_2 , як отримувач гуманітарної допомоги, надала письмову згоду на її одержання.

Таким чином, з часу отримання ОСОБА_4 зазначеного клопотання між ним та військовою частиною НОМЕР_2 виникли відносини з приводу отримання, надання та оформлення гуманітарної допомоги, які регулюються Закон України «Про гуманітарну допомогу», де ОСОБА_4 виступав донором, а військова частина НОМЕР_2 отримувачем гуманітарної допомоги.

Вказане клопотання ОСОБА_4 передав ОСОБА_9 , який за домовленістю повинен був перевезти згаданий автомобіль через Державний кордон України. Разом з тим ОСОБА_9 не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_4 щодо подальшого продажу транспортного засобу, який він повинен був перевезти через Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги.

Надалі, 14.01.2023 при перетині пункту пропуску Шегині-Медика, що знаходиться в зоні діяльності Львівської митниці ДМС України,

ОСОБА_9 використовуючи клопотання військової частини НОМЕР_2

№ 20699-529 від 22.12.2022, яке надав працівникам митної служби, в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою зазначив транспортний засіб марки HYUNDAI модель SANTA Fe 2004 року випуску VIN код НОМЕР_5 , як гуманітарну допомогу для військової частини НОМЕР_2 , а також себе як особу, що здійснює декларування та є водієм вказаного транспортного засобу.

Заповнивши та надавши вказану декларацію працівникам митної служби ОСОБА_9 підтвердив те, що транспортний засіб марки HYUNDAI модель SANTA Fe 2004 року випуску VIN код НОМЕР_5 , визнається гуманітарною допомогою за декларативним принципом і в подальшому повинен бути доставлений отримувачу гуманітарної допомоги, а саме військовій частині НОМЕР_2 .

Надалі, ОСОБА_9 , у невстановлений під час досудового розслідування час, вказаний транспортний засіб передав ОСОБА_10 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 спрямованою на отримання прибутку від продажу транспортних засобів, які перетинали Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги.

Отриманий від ОСОБА_9 транспортний засіб марки HYUNDAI модель SANTA Fe 2004 року випуску VIN код НОМЕР_5

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 військовій частині НОМЕР_2 не передали, а у невстановлений досудовим розслідуванням час, переслідуючи корисливий мотив та реалізовуючи єдиний із ОСОБА_4 злочинний умисел спрямований на власне збагачення шляхом отримання прибутку від продажу гуманітарної допомоги, продали його ОСОБА_13 , за ціною 3350 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом день перетину транспортним засобом Державного кордону України становило 122504,81 грн.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на отримання прибутку від продажу транспортних засобів, які перетинали Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги, ОСОБА_4 , в середині січня 2023 року, більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені, звернувся з усною пропозицією до військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 з пропозицією передати вказаній військовій частині гуманітарну допомогу у виді транспортного засобу марки OPEL модель FRONTERA 2003 року випуску VIN код НОМЕР_6 для виконання бойових завдань Збройними Силами України.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився та надав ОСОБА_4 клопотання № 20699-595 від 22.01.2021 за підписом керівництва військової частини НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 про те, що зазначена військова частина підтверджує, що вказаний транспортний засіб, який перетинає Державний кордон України призначений для виконання бойових завдань Збройними Силами України та просить сприяти у перетині Державного кордону. Також в клопотанні зазначено, основні технічні дані транспортного засобу та особу водія, яким виступав ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаним клопотанням військова частина НОМЕР_2 , як отримувач гуманітарної допомоги, надала письмову згоду на її одержання.

Таким чином, з часу отримання ОСОБА_4 зазначеного клопотання між ним та військовою частиною НОМЕР_2 виникли відносини з приводу отримання, надання та оформлення гуманітарної допомоги, які регулюються Закон України «Про гуманітарну допомогу», де ОСОБА_4 виступав донором, а військова частина НОМЕР_2 отримувачем гуманітарної допомоги.

Вказане клопотання ОСОБА_4 передав ОСОБА_9 , який за домовленістю повинен був перевезти згаданий автомобіль через Державний кордон України. Разом з тим ОСОБА_9 не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_4 щодо подальшого продажу транспортного засобу, який він повинен був перевезти через Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги.

Надалі, 25.01.2023 при перетині пункту пропуску Шегині-Медика, що знаходиться в зоні діяльності Львівської митниці ДМС України,

ОСОБА_9 використовуючи клопотання військової частини НОМЕР_2

№ 20699-529 від 22.12.2022, яке надав працівникам митної служби, в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою зазначив транспортний засіб марки OPEL модель FRONTERA 2003 року випуску VIN код НОМЕР_6 , як гуманітарну допомогу для військової частини НОМЕР_2 , а також себе як особу, що здійснює декларування та є водієм вказаного транспортного засобу.

Заповнивши та надавши вказану декларацію працівникам митної служби ОСОБА_9 підтвердив те, що транспортний засіб марки OPEL модель FRONTERA 2003 року випуску VIN код НОМЕР_6 , визнається гуманітарною допомогою за декларативним принципом і в подальшому повинен бути доставлений отримувачу гуманітарної допомоги, а саме військовій частині НОМЕР_2 .

Надалі, ОСОБА_9 , у невстановлений під час досудового розслідування час, вказаний транспортний засіб передав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_4 спрямованою на отримання прибутку від продажу транспортних засобів, які перетинали Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги.

Отриманий від ОСОБА_9 транспортний засіб марки OPEL модель FRONTERA 2003 року випуску VIN код НОМЕР_6

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 військовій частині НОМЕР_2 не передали, а в кінці січня початок лютого 2023 року, більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, переслідуючи корисливий мотив та реалізовуючи єдиний із ОСОБА_4 злочинний умисел спрямований на власне збагачення шляхом отримання прибутку від продажу гуманітарної допомоги, продали його ОСОБА_14 , за ціною 3800 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом день перетину транспортним засобом Державного кордону України становило 138960,68 грн.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на отримання прибутку від продажу транспортних засобів, які перетинали Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги, ОСОБА_4 , в середині лютого 2023 року, більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 , звернувся з усною пропозицією до військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 з пропозицією передати вказаній військовій частині гуманітарну допомогу у виді транспортного засобу марки OPEL модель FRONTERA 1999 року випуску VIN код НОМЕР_7 для виконання бойових завдань Збройними Силами України.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився та надав ОСОБА_4 клопотання № 20699-606 від 22.02.2023 за підписом керівництва військової частини НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 про те, що зазначена військова частина підтверджує, що вказаний транспортний засіб, який перетинає Державний кордон України призначений для виконання бойових завдань Збройними Силами України та просить сприяти у перетині Державного кордону. Також в клопотанні зазначено, основні технічні дані транспортного засобу та особу водія, яким виступав ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаним клопотанням військова частина НОМЕР_2 , як отримувач гуманітарної допомоги, надала письмову згоду на її одержання.

Таким чином, з часу отримання ОСОБА_4 зазначеного клопотання між ним та військовою частиною НОМЕР_2 виникли відносини з приводу отримання, надання та оформлення гуманітарної допомоги, які регулюються Закон України «Про гуманітарну допомогу», де ОСОБА_4 виступав донором, а військова частина НОМЕР_2 отримувачем гуманітарної допомоги.

Вказане клопотання ОСОБА_4 передав своєму сину ОСОБА_4 , який перебуваючи в Республіці Польша передав його ОСОБА_15 , яка за домовленістю повинна була перевезти згаданий автомобіль через Державний кордон України. Разом з тим останній не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_4 щодо подальшого продажу транспортного засобу, який вона повинна була перевезти через Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги.

Надалі, 20.03.2023 при перетині пункту пропуску Шегині-Медика, що знаходиться в зоні діяльності Львівської митниці ДМС України,

ОСОБА_16 використовуючи клопотання військової частини НОМЕР_2

№ 20699-606 від 22.02.2023, яке надала працівникам митної служби, в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою зазначив транспортний засіб марки OPEL модель FRONTERA 1999 року випуску VIN код НОМЕР_7 , як гуманітарну допомогу для військової частини НОМЕР_2 , а також себе як особу, що здійснює декларування та є водієм вказаного транспортного засобу.

Заповнивши та надавши вказану декларацію працівникам митної служби ОСОБА_16 підтвердила те, що транспортний засіб марки OPEL модель FRONTERA 1999 року випуску VIN код НОМЕР_7 , визнається гуманітарною допомогою за декларативним принципом і в подальшому повинен бути доставлений отримувачу гуманітарної допомоги, а саме військовій частині НОМЕР_2 .

Надалі, ОСОБА_16 вказаний транспортний засіб передала

ОСОБА_11 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_4 та

ОСОБА_10 спрямованою на отримання прибутку від продажу транспортних засобів, які перетинали Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги.

Отриманий від ОСОБА_16 транспортний засіб марки OPEL модель FRONTERA 1999 року випуску VIN код НОМЕР_7

ОСОБА_11 військовій частині НОМЕР_2 не передав, а у невстановлений досудовим розслідуванням час передав його ОСОБА_10 , який переслідуючи корисливий мотив та реалізовуючи єдиний із ОСОБА_4 та ОСОБА_11 злочинний умисел спрямований на власне збагачення шляхом отримання прибутку від продажу гуманітарної допомоги, продав його

ОСОБА_17 , за ціною 4000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом день перетину транспортним засобом Державного кордону України становило 146274,4 грн.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на отримання прибутку від продажу транспортних засобів, які перетинали Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги, ОСОБА_4 , в середині серпня 2023 року, більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 , звернувся до благодійного фонду «Спільні мрії», , міста Кам`янське Дніпропетровської області, з пропозицією передати вказаному благодійному фонду гуманітарну допомогу у виді транспортного засобу марки FORD модель RANGER 2000 року випуску VIN код НОМЕР_8 для потреб фонду, на що отримав від вказаного фонду за підписом директора фонду ОСОБА_18 лист про те, що зазначений благодійний фонд підтверджує, що вказаний транспортний засіб, який перетинає Державний кордон України призначений для потреб фонду та просить сприяти у перетині Державного кордону. Також в листі зазначено, основні технічні дані транспортного засобу та особу водія, яким виступала ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказаним листом благодійний фонд «Спільні мрії», , як отримувач гуманітарної допомоги, надала письмову згоду на її одержання.

Таким чином, з часу отримання ОСОБА_4 зазначеного клопотання між ним та благодійним фондом «Спільні мрії», , виникли відносини з приводу отримання, надання та оформлення гуманітарної допомоги, які регулюються Закон України «Про гуманітарну допомогу», де ОСОБА_4 виступав донором, а благодійний фонд «Спільні мрії» отримувачем гуманітарної допомоги.

Вказаний лист ОСОБА_4 передав ОСОБА_19 , яка за домовленістю повинна була перевезти згаданий автомобіль через Державний кордон України. Разом з тим останній не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_4 щодо подальшого продажу транспортного засобу, який вона повинна була перевезти через Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги.

Надалі, 24.08.2023 при перетині пункту пропуску Шегині-Медика, що знаходиться в зоні діяльності Львівської митниці ДМС України,

ОСОБА_19 використовуючи лист благодійного фонду «Спільні мрії», , який надала працівникам митної служби, в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, заповнення якої є обов`язковим етапом для ввезення гуманітарної допомоги на територію України при перетині Державного кордону, зазначила транспортний засіб марки FORD модель RANGER 2000 року випуску VIN код НОМЕР_8 , як гуманітарну допомогу для благодійного фонду «Спільні мрії», а також себе як особу, що здійснює декларування та є водієм вказаного транспортного засобу.

Таким чином ОСОБА_19 підтвердила те, що транспортний засіб марки FORD модель RANGER 2000 року випуску VIN код НОМЕР_8 , визнається гуманітарною допомогою за декларативним принципом і в подальшому повинен бути доставлений отримувачу гуманітарної допомоги, а саме благодійному фонду «Спільні мрії», .

Перетнувши Державний кордон України, ОСОБА_19 вищевказаний транспортний засіб за усною вказівкою ОСОБА_4 , залишила в обумовленому ним місці, а саме в с. Шигені, Львівської області.

Залишений ОСОБА_19 в с. Шигені, Львівської області транспортний засіб марки FORD модель RANGER 2000 року випуску VIN код НОМЕР_8 , ОСОБА_11 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , благодійному фонду «Спільні мрії», , не передав, а 19.10.2023, переслідуючи корисливий мотив та реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на власне збагачення шляхом отримання прибутку від продажу гуманітарної допомоги, перебуваючи в м. Тернопіль продав його ОСОБА_20 , за ціною 5000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.10.2023 становить 182808 грн.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на отримання прибутку від продажу транспортних засобів, які перетинали Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги, ОСОБА_4 , в середині вересня 2023 року, більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 , звернувся до благодійного фонду «Спільні мрії», , міста Кам`янське Дніпропетровської області, з пропозицією передати вказаному благодійному фонду гуманітарну допомогу у виді транспортного засобу марки LAND ROVER модель FREELANDER VIN код НОМЕР_9 для потреб фонду, на що отримав від вказаного фонду за підписом директора фонду ОСОБА_18 лист про те, що зазначений благодійний фонд підтверджує, що вказаний транспортний засіб, який перетинає Державний кордон України призначений для потреб фонду та просить сприяти у перетині Державного кордону. Також в листі зазначено, основні технічні дані транспортного засобу та особу водія, яким виступав ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вказаним листом благодійний фонд «Спільні мрії», , як отримувач гуманітарної допомоги, надала письмову згоду на її одержання.

Таким чином, з часу отримання ОСОБА_4 зазначеного клопотання між ним та благодійним фондом «Спільні мрії», , виникли відносини з приводу отримання, надання та оформлення гуманітарної допомоги, які регулюються Законом України «Про гуманітарну допомогу», де ОСОБА_4 виступав донором, а благодійний фонд «Спільні мрії», , отримувачем гуманітарної допомоги.

Вказаний лист ОСОБА_4 передав ОСОБА_21 , який за домовленістю повинний був перевезти згаданий автомобіль через Державний кордон України. Разом з тим останньому не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_4 щодо подальшого продажу транспортного засобу, який він повинний був перевезти через Державний кордон України в якості гуманітарної допомоги.

Надалі, 17.09.2023 при перетині пункту пропуску Шегині-Медика, що знаходиться в зоні діяльності Львівської митниці ДМС України,

ОСОБА_21 використовуючи лист благодійного фонду «Спільні мрії», , який надав працівникам митної служби, в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, заповнення якої є обов`язковим етапом для ввезення гуманітарної допомоги на території України при перетині Державного кордону, зазначив транспортний засіб марки LAND ROVER модель FREELANDER VIN код НОМЕР_9 , як гуманітарну допомогу для благодійного фонду «Спільні мрії», , а також себе як особу, що здійснює декларування та є водієм вказаного транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_21 підтвердив те, що транспортний засіб марки LAND ROVER модель FREELANDER VIN код НОМЕР_9 , визнається гуманітарною допомогою за декларативним принципом і в подальшому повинен бути доставлений отримувачу гуманітарної допомоги, а саме благодійному фонду «Спільні мрії» .

Перетнувши Державний кордон України, ОСОБА_21 вищевказаний транспортний засіб за усною вказівкою ОСОБА_4 , залишив в обумовленому ним місці, а саме в с. Шигені, Львівської області.

Залишений ОСОБА_21 транспортний засіб марки LAND ROVER модель FREELANDER VIN код НОМЕР_9 , ОСОБА_11 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , благодійному фонду «Спільні мрії» , , не передав, а 19.10.2023 переслідуючи корисливий мотив та реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на власне збагачення шляхом отримання прибутку від продажу гуманітарної допомоги, перебуваючи в м. Тернопіль продали продав його ОСОБА_20 , за ціною 3300 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.10.2023 становить 120653,28 грн.

На підставі викладених вище обставин, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в період дії воєнного стану, з метою отримання прибутку, здійснили продаж предметів гуманітарної допомоги на загальну суму 861 201,17 грн., що у відповідності до Примітки 2 ст. 201-2 КК України є значним розміром.

19.10.2023 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України.

25.10.2023 ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України.

Слідчий суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

У практиці останнього «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2КК України, слідчий суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальне правопорушення, а також, чи такі виправдовують подальше розслідування.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України.

Вказане підтверджується доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 12.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.06.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 20.06.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_16 особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 19.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.07.2023; протоколом огляду від 28.07.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознімками від 28.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 13.10.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_19 особи для впізнання за фотознімками від 19.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 20.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.08.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_14 особи для впізнання за фотознімками від 31.08.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль особи від 19.10.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль особи від 19.10.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 28.09.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 10.10.2023; протоколом огляду місця події від 19.10.2023; протоколом огляду місця події від 19.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 19.10.2023;

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, згідно з положеннями ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією ч.3 ст. 201-2 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінюючи можливість впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та дослідження їх судом. З огляду на вказане, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що вказане кримінальне правопорушення було вчинено протягом тривалого часу із залученням інших людей. Зазначене дає підстави вважати наявним, окрім вищезазначеного, ризик можливого продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З урахуванням того, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, характеру та обставин справи, те, що вказане кримінальне правопорушення вчинене в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відомостей, які б вказували на неможливість утримувати ОСОБА_4 під вартою, слідчим суддею не здобуто.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно частини 4 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно ч.5 ст.182 КПК України.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

З урахуванням кількості гуманітарної допомоги - транспортних засобів, які були продані з метою збагачення та їх вартості, обставин вчинення кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, застава у розмірі 805 200 грн, не порушує принцип пропорційності, не є явно непомірною для нього. Проте вона є значною та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Клопотання сторони обвинувачення задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 15.12.2023.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: ТУ ДСА України в Тернопільській області код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/20796/23, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.10.2023.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до органу Державної міграційної служби свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (при наявності).

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 15.12.2023.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського

міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1