Справа № 521/5155/23
Номер провадження:1-кп/521/762/24
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

25 січня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового розгляду розглянувши кримінальне провадження № 0000349 від 06.12.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Херсон, громадянина України, який має неповну середню освіту, не офіційно працює реалізатором на Дніпровському ринку в м. Херсон, не одружений, спільно проживає з ОСОБА_4 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , також проживав до затримання разом із співмешканкою за адресою АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_5

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_6

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1.Судом проводився розгляд клопотання прокурора, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

1.2.Питання розглядалось за ініціативою прокурора.

2.Встановлені судом обставини. Судовий виклик учасників кримінального провадження.

2.1.Малиновським районним судом м. Одеси, здійснюється розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК.

2.2.В теперішній час всі учасники судового провадження знаходяться на стадії судового розгляду.

3.Позиції сторін кримінального провадження. Явка учасників.

3.1.Прокурор в судовому засіданні оголосив клопотання та просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 оскільки ризики які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.

3.2.Захисник адвокат ОСОБА_6 просив суд відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК не доведені і є підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Просив обрати обвинуваченому цілодобовий домашній арешт.

3.3.Обвинувачений підтримав думку свого захисника і також просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.

4.1.У даному провадженні суду необхідно було надати відповідь на питання, чи існують підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 та чи потреби правосуддя виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні прокурора?

4.2.Судом досліджуванню підлягали частково фактичні обставини, які можливо оцінити на даній стадії судового процесу, без шкоди для загального судового розгляду, а також особистість обвинуваченого, з урахуванням того об`єму інформації, що наданий сторонами.

4.3.Фактичні обставини на стадії судового розгляду показують нам, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

4.4.Безпосередньо дії ОСОБА_3 , що стали предметом кримінально-правового дослідження мали вираз у проникненні спільно з Особою № 1 (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), а саме 04.12.2022 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин увірвались до квартири АДРЕСА_3 та напали на власника квартири ОСОБА_7 , нанесли йому множені удари в область голови, рук, ніг та тулубу, окрім цього наніс ножом один удар в праву ногу в область колінного суглобу знизу, утримав коліном ноги голову потерпілого, притиснувши його до підлоги. Під час розбійного нападу, ОСОБА_3 разом із Особою № 1 заволоділи майном потерпілого: двома мобільними телефонами, годинником, грошовими коштами в сумі 3100 гривень, спричинивши майнову шкоду потерпілому на загальну суму 9802,58 гривень.

4.5.Суд враховує, що обвинувачення це вже більш ґрунтовне твердження (на протидію підозрі) про винуватість особи. Воно пов`язано із кількістю та якістю доказів, яких достатньо на думку прокурора для передачі обвинувального акту до суду та доведення перед судом вини обвинуваченого. Суд не може не враховувати такий довід та вважає, що станом на початок судового розгляду є ґрунтовні припущення про наявність певних належних та допустимих доказів вини ОСОБА_3 які дозволяють прокурору стверджувати про існування обґрунтованого обвинувачення. Такі самі докази існують проти встановлених на думку прокурора ризиків передбачених п.п. 3, 5 ст. 177 КПК.

4.6.Ризики на які посилався прокурор пов`язані із переховуванням обвинуваченого, вчиненням нового кримінального правопорушення, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати на потерпілого.

4.7.Сторона захисту не спростовувала зазначені доводи прокурора. Відповідно суд сприймає такі доводи як належні, допустимі та правдиві. Для можливості існування протилежної думки, суду необхідно надати інший ґрунт, інше джерело, що здатне посіяти сумнів. Суд самостійно не відшукує контр доводи та аргументи на користь іншої сторони. Ми зв`язані з предметом доказування, що є межею судового розгляду та ставиться сторонами у залі суду під час публічного засідання. Таким чином, твердження прокурора використовуються судом для доведення ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК.

4.8.Властивість злочину, судом також враховується, оскільки тяжкість можливого покарання у випадку визнання особи винуватою за ч. 4 ст. 187 КК, може призвести до думки про переховування.

4.9.Щодо особистості обвинуваченого, судом встановлено наступне. Так ОСОБА_3 перебуває у віці 25 років. Народився у м. Херсоні. Має неповну середню освіту (9 класів). Жодної спеціальності не отримав. До затримання працював реалізатором на Дніпровському ринку в м. Херсоні. Не одружений. Спільно проживав з ОСОБА_4 . Зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , також проживав до затримання разом із співмешканкою за адресою АДРЕСА_2 . Раніше судимий 13.06.2017 року Херсонським міським судом Херсонської області, за ч. 2 ст. 186 КК до позбавлення волі на строк 4 роки. 02.09.2019 року звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 25 днів.

4.10.Аналіз особистості ОСОБА_3 показує, що він не має стійких соціальних зав`язків в місті проживання. Не має належної освіти і спеціальності, відповідно не має постійного, офіційного джерела доходів. Своєї сім`ї не створив. Знаходячись у молодому віці, вже здатний на кримінальне мислення і готовий його реалізовувати у найтяжчих формах.

4.11.Презумпція невинуватості вимагає відношення до обвинуваченого як до невинуватої особи, натомість розумність існуючих у розпорядженні прокурора доказів, показує необхідність відповідних превентивних заходів забезпечення кримінального провадження, з метою забезпечити виконання як завдань кримінального провадження, так і цілей правосуддя. Для їх виконання запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 нажаль є єдиною можливістю запобігти існуючим ризикам.

4.12.Окрім того, стороною захисту не надано суду жодних доказів необхідної для провадження розумної поведінки особи у випадку більш м`яких заходів забезпечення кримінального провадження.

4.13.Таким чином, суд на основі викладених фактів приходить до висновку, що підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 існують. Потреби правосуддя виправдовують саме такий жорсткий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, оскільки за допомогою більш м`яких запобіжних заходів, держава не зможе контролювати не тільки виконання обов`язків останнім але й поведінку ОСОБА_3 який здатний на вчинення незаконних ітераційних дій.

4.14.Строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити на строк 60 (шістдесят) днів. При цьому суд зазначає, що в подальшому після дослідження всіх необхідних доказів по провадженню та з урахуванням думки учасників судового розгляду, судом може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, з метою не допустити перетворювання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення свободи.

4.15.Застава як альтернативний запобіжний захід, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК, судом не визначається, оскільки вчинення кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_3 пов`язано із застосуванням насильства.

4.16.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 331, 350, 372, 534 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

1.2.Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 (шістдесят) днів.

1.3. На підставі ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК не визначати.

1.4.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2.1.Строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 25.01.2024 року. Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 25.03.2024 року.

2.2.Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

2.3.Ухвала суду, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

2.4.Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

С У Д Д Я: ОСОБА_1