ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3716/23 Справа № 205/8301/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволені подання ДУ Дніпровська виправна колонія № 89 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

З апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він не згоден з ухвалою суду та просить застосувати до нього ст.81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що він має заохочення, не має стягнень, позитивно характеризується, бере участь у всіх заходах, вину повністю визнав, а також, що до кінця строку відбування покарання в нього залишилось 9 місяців.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року відмовлено у задоволені подання ДУ Дніпровська виправна колонія № 89 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів свого виправлення, оскільки засуджений раніше звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, проте знову вчиняв умисні злочини, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 у повній мірі не став на шлях виправлення.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду його апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, шляхом направлення поштового повідомлення за місцем відбування ним покарання.

Однак, від засудженого ОСОБА_7 клопотання щодо його участі у розгляді провадження не надходило, у зв`язку з чим відповідно до ч.4 ст.405 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність засудженого, проти чого не заперечував прокурор.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення.

Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із висновком щодо ступеня виправлення та характеристики, засуджений ОСОБА_7 за час його перебування з 29.06.2021 року в ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4 характеризувався позитивно, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Дніпровська виправна колонія № 89 з 28.12.2021 року характеризується позитивно, стягнень не має. Не працевлаштований у зв`язку із хворобою, на добровільних засадах виконує обов`язки старшого днювального відділення СПС, має 3 заохочення. Приймає участь у роботах із благоустрою установи та самодіяльних організацій. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Правова просвіта. 11.01.2023 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.

Наявність у ОСОБА_7 лише трьох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 23.06.2021 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 раніше тричі звільнявся умовно-достроково, за попереднім вироком звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, проте знову вчинив умисні злочини, що стало підставою для призначення йому покарання за останнім вироком на підставі ст.71 КК України, що свідчить про відсутність належних висновків у засудженого щодо своєї поведінки.

Посилання засудженого на те, що він має заохочення, не має стягнень, позитивно характеризується, бере участь у всіх заходах не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.

Доводи апеляційної скарги про те, що засуджений вину повністю визнав, а також, що до кінця строку відбування покарання в нього залишилось 9 місяців, колегія суддів вважає такими, що не є безумовними підставами для його умовно-дострокового звільнення, оскільки не визначені положеннями ст.81 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання адміністрації установи, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4