06.10.2023
Справа № 331/5335/19
Провадження № 1-кп/331/90/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» жовтня 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001574 від 24.09.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше судимого:

- 22.12.2010 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 22.04.2011 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 11.07.2011 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 04.11.2014 року за відбуттям строку покарання;

- 17.06.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 01.03.2016 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 30.11.2018 року умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 08 місяців 30 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, знаходячись біля буд. 2 по вул. Благовіщенській в м. Запоріжжі, з метою заволодіння майном останнього, підійшов до нього ззаду та наніс один удар правою ногою в область голови потерпілого, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, рани в ділянці лоба ліворуч з розповсюдженням на ліву тім`яну ділянку та в ділянці лоба в середній частині з розповсюдженням на тім`яну ділянку, які згідно висновку експерта кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Від отриманого удару ОСОБА_7 впав на земельну ділянку та втратив свідомість. Тим самим ОСОБА_4 застосував насилля, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, пригнітивши волю потерпілого до опору, користуючись безпорадним станом останнього, шляхом вільного доступу заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 4000 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що 24.09.2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи біля буд. № 2 по вул. Благовіщенській в м. Запоріжжі, він звернув увагу на раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_7 , який, як йому здалось, перебував у стані алкогольного сп`яніння. В цей час у нього виник умисел на заволодіння майном останнього. З цією метою він підійшов до потерпілого ззаду та наніс один удар правою ногою в область голови останнього, від чого потерпілий ОСОБА_7 впав на землю. Скориставшись безпорадним станом потерпілого він заволодів його грошовими коштами в сумі 4000 гривень після чого покинув місце скоєння злочину. Через невеликий проміжок часу він був затриманий працівниками поліції, які виявили у нього, викрадені ним, грошові кошти та доставили до Відділу поліції № 2.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, проте його інтереси в судовому засіданні представляє адвокат ОСОБА_6 , тому неявка останнього не перешкоджає розгляду справи та не порушує його право на доступ до правосуддя.

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновків експертів, матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого та документів, що підтверджують наявність речових доказів.

Висновком експерта № 836 від 11.11.2019 року встановлено, що струс головного мозку, рани в ділянці лоба ліворуч з розповсюдженням на ліву тім`яну ділянку та в ділянці лоба в середній частині з розповсюдженням на тім`яну ділянку у потерпілого ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.п. 173-176).

Висновком судово-психіатричного експерта № 529 від 20.11.2019 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п. 229-236).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти вільності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, відбував покарання реально в місцях позбавлення волі, вчинив тяжкий злочин, який пов`язаний з отриманням доходу незаконним шляхом із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, вчинив розбійний напад в період невідбутої частини покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 01.03.2016 року, не має постійного місця проживання та реєстрації на території м. Запоріжжя, за останнім місцем проживання характеризується опосередковано, не має стійких соціальних зв`язків, тривалий час перебував у розшуку, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, під наглядом лікаря-психіатра або лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтованого на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, які носять корисливий характер, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги той факт, що обвинувачений раніше неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, звільнявся від відбування покарання з випробуванням та умовно-достроково, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що у сукупності свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Що стосується щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину та визнання ОСОБА_4 своєї вини, то це само по собі, при наявності вищевказаних обставин, не є підставою для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та враховується судом користь призначення мінімального виду та розміру покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 187 КК України.

Разом з тим, враховуючи той факт, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим в період невідбутої частини покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 01 березня 2016 року, суд призначає остаточне покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 01 березня 2016 року і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 13 серпня 2023 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (а.п. 123-124).

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період його перебування під вартою в ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» з 24 вересня 2019 року по 25 грудня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (а.п. 31, 185-189).

Скасувати арешт майна, яке було вилучено 24.09.2019 року під час проведення огляду місця події на ділянці місцевості, розташованій біля будинку АДРЕСА_2 , а саме: 2 купюр номіналом по 500 гривень, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року (а.п. 177).

Скасувати арешт майна, яке було вилучено 24.09.2019 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме: грошових коштів на суму 2486 гривень купюрами номіналом по: 500 гривень (ВГ9528468, ФД3230679, ГТ1279449, ЛИ7262345); 100 гривень (МП4783235, КТ3675585, СД9639802); 50 гривень (УД9913423, УК3750013, ТЄ3067016); 10 гривень (ХГ9542190, ЮВ1714829); 5 гривень (ЮВ6436126, ТБ8870270); 2 гривні (ТД3548643, СБ7335808); 1 гривня (УД7290372; УД8625150); мобільного телефону в корпусі чорного кольору (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ); пачки цигарок та запальнички, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року (а.п. 178).

Речові докази:

- грошові кошти купюрами номіналом по 500 гривень, які передані на відповідальне зберігання до установи банку через УФЗБО ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_7 за належністю (а.п. 179-181);

- грошові кошти купюрами 100 гривень, 50 гривень, 20 гривень, 10 гривень, 5 гривень, 2 гривні, 1 гривня, які передані на відповідальне зберігання до установи банку через УФЗБО ГУНП в Запорізькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 за належністю (а.п. 179-181);

- мобільний телефон в корпусі чорного кольору Redmi 6-А, який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 за належністю (а.п. 179-180, 182);

- банківську картку «Ощадбанк», з іншої сторони якої розташоване пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , які передані на відповідальне зберігання під розписку потерплому ОСОБА_7 залишити у потерпілого ОСОБА_7 за належністю (а.п. 179-180, 183).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1