У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 ,за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000121 від 07 липня 2023 року про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 ,за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000121 від 07 липня 2023 року.

В обгрунтування вимог клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000121, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 липня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, маючи на меті отримання прибутку за рахунок своєї незаконної злочинної діяльності, на початку липня 2023 року, підшукав особу призовного віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , якому за винагороду в сумі 500 (п`ятсот) доларів США запропонував в незаконний спосіб, через лісисту місцевість на території Ужгородського району Закарпатської області, потрапити до Словацької Республіки, на що, ОСОБА_6 , розуміючи, що він не в змозі сам перетнути Державний кордон України в законний спосіб, оскільки являється особою призовного віку, погодився на вказану пропозицію.

За попередніми вказівками, отриманими від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , повинен приїхати в м. Ужгород до залізничного вокзалу, де вже звідти винайняти автомобіль служби таксі та поїхати в с. Гута, Ужгородського району, Закарпатської області, де на нього буде чекати ОСОБА_5 ..

На виконання отриманих від ОСОБА_5 вказівок, ОСОБА_6 , 27 липня 2023 року, о 11 годині 16 хвилин потягом сполученням «Київ - Ужгород» прибув на залізничний вокзал в м. Ужгород, який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, № 9, де винайняв автомобіль служби таксі та поїхав в сторону с. Гута, Ужгородського району, Закарпатської області, попередньо повідомивши по мобільному телефоні ОСОБА_5 про свій приїзд до нього.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці, ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_5 в с. Гута, Ужгородського району, Закарпатської області, де останній, шляхом наданням вказівок та порад, став розповідати ОСОБА_6 про маршрут їхнього руху лісистою місцевістю, про розташуванням прикордонних нарядів та шляхи їх обходу, та суму грошових коштів за незаконний перетин Державного кордону України до Словацької Республіки, а також те, що їхній рух до кордону розпочнеться того ж таки дня (27.07.2023), близько 21.00 години. Після отримання вказівок та детального плану своїх незаконних дій, задля конспірації, ОСОБА_6 виїхав знову до м. Ужгород, де зайнявся туристичними цілями.

В подальшому, 27 липня 2023 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , на виконання раніше поставлених злочинних вказівок ОСОБА_5 , винайняв автомобіль служби таксі та знову поїхав в с. Гута, Ужгородського району, Закарпатської області, задля свого незаконного переправлення через Державний кордон України до Словацької Республіки. Прибувши до вище вказаного села близько 20 години 55 хвилин, ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_5 у невстановленої досудовим розслідуванням особи, де стали чекати темної пори доби.

Так, 28 липня 2023 року, о 22 годині 21 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розпочали рух лісистою місцевістю в бік Державного кордону України. В ході руху лісистою місцевістю, ОСОБА_6 , на виконання наперед обумовлених домовленостей, надав ОСОБА_5 заздалегідь ідентифіковані імітаційні грошові кошти у розмірі 500 доларів США (згідно офіційного курсу валют станом на 27.07.2023 року 18 тисяч 675 гривень).

Після передання заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, ОСОБА_5 викрито та затримано працівниками правоохоронних органів, що мало місце о 22 годині 45 хвилин 27 липня 2023 року, на околиці населеного пункту Гута, Ужгородського району, Закарпатської області (48.70054, 22.368429).

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, вчиненому з корисливих мотивів.

28 липня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий зазначає, що 27 липня 2023 року під час огляду місця події, який проводився в гірсько-лісистій місцевості на околиці населеного пункту Камянська Гута, Ужгородського району, Закарпатської області (48.70054, 22.368429), на грунтовій дорозі було виявлено особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та разом із ним особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 . Під час виявлення вказаних осіб, ОСОБА_6 пояснив, що він надав грошові кошти в сумі 500 доларів США особі ОСОБА_5 , який у свою чергу повинен був його в незаконний спосіб переправити через державний кордон України на територію Словацької Республіки. В ході опитування ОСОБА_5 останній добровільно видав працівникам поліції грошові кошти в сумі 500 доларів США та свій мобільний телефон. Проведеним оглядом грошових коштів встановлено: грошові кошти в сумі 500 доларів США це 5 купюр номіналом по «100» доларів США кожна із наступними однаковими серійними номерами: «Н8 сувенір». Вказані кошти вилучено та упаковано до паперового спецпакету з підписами понятих та слідчого. Мобільний телефон марки «NOKIA», imei НОМЕР_1 у якому встановлена сімкартка НОМЕР_2 . Вказаний мобільний телефон вилучено та упаковано до спецпакету ВУМ2012433.

28 липня 2023 року вище вказані грошові кошти в сумі 500 доларів США це 5 купюр номіналом по «100» доларів США кожна із наступними однаковими серійними номерами: «Н8 сувенір» та мобільний телефон марки «NOKIA», imei НОМЕР_1 у якому встановлена сімкартка НОМЕР_2 визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не зявився. Надав суду заяву відповідно до якої просить суд провести розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник вилученого майна в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання, що стверджується заявою слідчого Ю. Кичера.

У відповідності до ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 07.07.2023 року внесені до ЄРДР за №0000121 , попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 332 КК України.

27.07.2023 року в рамках даного кримінального провадження слідчим Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області був проведений огляд місця події в гірсько-лісистій місцевості на околиці населеного пункту Камянська Гута, Ужгородського району, Закарпатської області (48.70054, 22.368429), в ході якого було виявлено та вилучено наступні предмети, зокрема :

грошові кошти в сумі 500 доларів США це 5 купюр номіналом по «100» доларів США кожна із однаковими серійними номерами: «Н8 сувенір», які упаковано до паперового спецпакету з підписами понятих та слідчого, а також мобільний телефон марки «NOKIA», imei НОМЕР_1 у якому встановлена сімкартка НОМЕР_2 , який упаковано до спецпакету ВУМ2012433.

Постановою старшого слідчого ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, вилучені 27.07.2023 року у ході огляду місця події речі визнано речовим доказом.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпе-чення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст.173 КПК України).

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, вилученого в ході проведення огляду місця події від 27.07.2023, з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Одночасно, слідчий суддя вважає, що слідчим дотримано вимог ст.ст. 170,171 КПК України і в клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту речей виявлених під час обшуку та конкретизовано підстави та мета накладення на них арешту.

Слідчим суддею встановлено, клопотанням та матеріалами доданими до клопотання доведено, що вилучені в ході огляду місця події від 27.07.2023 речі згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки у разі його не застосуванні може призвести до зникнення та навіть втрати слідів, предметів як речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, окрім того вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів не втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування .

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 ,за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000121 від 07 липня 2023 року про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 27.07.2023 в гірсько-лісистій місцевості на околиці населеного пункту Камянська Гута, Ужгородського району, Закарпатської області (48.70054, 22.368429) майно, а саме:

-грошові кошти в сумі 500 доларів США це 5 купюр номіналом по «100» доларів США кожна із однаковими серійними номерами: «Н8 сувенір», які упаковано до паперового спецпакету з підписами понятих та слідчого, а також мобільний телефон марки «NOKIA», imei НОМЕР_1 у якому встановлена сімкартка НОМЕР_2 , який упаковано до спецпакету ВУМ2012433, шляхом заборони користування, відчужування та розпорядження.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1