Справа № 487/8578/23
Провадження № 1-кс/487/4767/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001471 від 20.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України про арешт майна

встановив:

23.11.2023 прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001471 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно 20.11.2023 в ході огляду місця події - території тимчасового розташування складу РАО військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 та добровільно видане ОСОБА_4 майно, із забороною розпорядження та користування наступним майном: вогнепальну зброю - автомат АК-74 N? НОМЕР_2 , 4 магазини до автомату АК-74; металеві уламки (важель, чеку з кільцем та металеві уламки; предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу DM-51; предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу GHO-1; патрони вилучені з магазинів, калібру 5,45 у кількості 71 шт.; патрони вилучені у приміщенні будівельного вагончику, калібру 5,45 у кількості 198 шт.; гільзи калібру 5,45 у кількості 29 шт. та 2 патрони калібру 5,45 вилучені біля складу РАО військової частини НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки REALMI; патрони калібру 5, 45 у кількості 61 шт. та 1 патрон калібру 7,62.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України на вилучене майно необхідно накласти арешт.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження № 0001471 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що 27.12.2018 громадянина ОСОБА_4 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) та був прийнятий на військову службу за контрактом наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27 грудня 2018 року № 48-РС на посаду командира відділення пожежного взводу військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27 грудня 2018 року № 75 (по стройовій частині) головного сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

31.10.2022 головного сержанта ОСОБА_4 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23 жовтня 2023 року № 256-PC (по особовому складу) призначено на посаду начальника складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023 № 308 (по стройовій частині) визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Головний сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так 20.11.2023 року головний сержант ОСОБА_4 у невстановлені під час розслідування час та місці вжив алкогольні напої, після чого, близько о 11.35 год. перебував у місці тимчасового розташування складу РАО військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 .

У цей час до вказаного складу РАО військової частини НОМЕР_1 , на автомобілі «Шевроле Лачет», прибули командир роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_5 та заступник командира роти з МПЗ роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_6 , які під час спілкування з головним сержантом ОСОБА_4 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, та повідомили останньому про те, що збирається доставити його до відділення військової служби правопорядку у АДРЕСА_3 для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Проте головний сержант ОСОБА_4 почав поводити себе зухвало та був невдоволений законними вимогами своїх командирів, різко відреагувавши на це пішов в склад та повернувшись зі зброєю автоматом АК-74, що перебувала на зберіганні в складі РАО та здійснив кілька пострілів в повітря, потім висловлював погрози, відкрив стрілянину в бік командира роти та заступника командира роти з МПЗ. капітан ОСОБА_5 та старший лейтенант ОСОБА_7 були вимушені сховатися за будівлею складу РАО, та в подальшому залишити місце події.

Далі головний сержант ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, не задовольнившись вчиненим, обстріляв, припаркований біля будівлі вказаного складу РАО, цивільний легковий автомобіль CHEVROLET LACETTI (д/н НОМЕР_3 ), який належить заступнику командира роти з МПЗ старшому лейтенанту ОСОБА_7 , пошкодивши його. В подальшому головний сержант ОСОБА_4 обстріляв цивільний автомобіль MERCEDES VITO (д/н НОМЕР_4 ), на якому на шум стрілянини прибули на склад РАО лейтенант ОСОБА_8 та матрос ОСОБА_9 , пошкодив автомобіль та поранив лейтенанта ОСОБА_8 в праву руку.

Під час проведення огляду місця події - території тимчасового розташування складу РАО військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 вилучено: вогнепальну зброю - автомат АК-74 № НОМЕР_2 , 4 магазини до автомату АК-74; металеві уламки (важель, чеку з кільцем та металеві уламки); предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу DM-51; предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу GHO-1; патрони вилучені з магазинів, калібру 5,45 у кількості 71 шт. патрони вилучені у приміщенні будівельного вагончику, калібру 5,45 у кількості 198 шт.; гільзи калібру 5,45 у кількості 29 шт. та 2 патрони калібру 5,45 вилучені біля складу РАО військової частини НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки REALMI

Також під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 добровільно видані патрони калібру 5, 45 у кількості 61 шт. та 1 патрон калібру 7,62, які зберігались при ньому.

Слідчий Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_10 своєю постановою від 21.11.2023 вказане вище вилучене майно визнав речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001471.

У зв`язку з чим та враховуючи, що вилучене майно є об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що майно, вилучене під час огляду місця події, а саме на автодорозі Н-11 поблизу с. Єфремівка Новобузького району Миколаївської області, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий судя

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001471 від 20.11.2023 на тимчасово вилучене майно 20.11.2023 в ході огляду місця події - території тимчасового розташування складу РАО військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 та добровільно видане ОСОБА_4 майно, із забороною розпорядження та користування, а саме:

- вогнепальну зброю - автомат АК-74 № НОМЕР_2 , 4 магазини до автомату АК-74;

- металеві уламки (важель, чеку з кільцем та металеві уламки);

- предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу DM-51;

- предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу GHO-1;

- патрони вилучені з магазинів, калібру 5,45 у кількості 71 шт.;

- патрони вилучені у приміщенні будівельного вагончику, калібру 5,45 у кількості 198 шт.;

- гільзи калібру 5,45 у кількості 29 шт. та 2 патрони калібру 5,45 вилучені біля складу РАО військової частини НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки REALMI;

- патрони калібру 5, 45 у кількості 61 шт. та 1 патрон калібру 7,62.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1