ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/192/24 Справа № 206/6167/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 00000304,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді , постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову дізнавача від 30.10.2023 року про закриття кримінального провадження № 00000304 та направити матеріали цього кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею помилково зазначено в ухвалі про вчинення кримінального проступку замість кримінального правопорушення, також зазначено, що ОСОБА_6 звернувся зі скаргою на постанову слідчого про закриття провадження, однак він звертався на постанову дізнавача.

Посилання в ухвалі слідчого судді на ч. 2 ст.9 КПК України відноситься до слідчого , а не дізнавача.

Окрім цього, в ухвалі слідчого судді не конкретизовано щодо кого звернувся ОСОБА_6 із заявою про вчинення злочину, а також не правильно викладено обставини , що зазначені у його скарзі.

Дізнавачем були написані пояснення не зі слів ОСОБА_6 , тобто протокол допиту не є допустимим доказом, однак слідчим суддею вказані обставини залишені без уваги.

Дізнавач не допитав свідків, які були очевидцями події, а допитав інших осіб, які є заінтересованими особами та друзями ОСОБА_7 , які надали неправдиві пояснення, при цьому слідчий суддя відмовився здійснити допит свідків в суді.

Також в постанові дізнавача вказані не правильні місця вчинення кримінального правопорушення, та не було в повному обсязі досліджено обставини справи.

Окрім цього, заяви ОСОБА_6 від 17.08.2023 р, 14.09.2023р, 03.08.2023 року не були долучені до матеріалів кримінального провадження. Дізнавачем не було проведено жодних процесуальних дій.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, так як відсутня мотивувальна частина кожної обставини вчинення злочину.

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що дізнавач в своїй постанові надав належну оцінку доказам, які були зібрані під час дізнання, а суперечності, які суттєво впливають на висновок про закриття кримінального провадження, - не були встановлені .

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу за викладених в ній підстав, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків

Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З матеріалів судового провадження вбачається, що при розгляді скарги ОСОБА_6 ці вимоги закону слідчим суддею були дотримані.

Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З матеріалів судового провадження вбачається, що при розгляді скарги ОСОБА_6 ці вимоги закону слідчим суддею були дотримані.

Закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування, що зазначено у ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, відомості про кримінальне правопорушення №0000304 за ч.1 ст. 129 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023 року, а 30.10.2023 року дізнавачем СД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000304 у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Згідно із абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Отже, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України дізнавач закрив кримінальне провадження.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що досудове розслідування належним чином проведено не було, не заслуговує на увагу, оскільки дізнавачем дотримані вимоги кримінального процесуального закону, який згідно із ст.110 КПК України належним чином дослідив обставини кримінального провадження, надав їм належну правову оцінку та виклав в постанові про закриття кримінального провадження мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем надано аналіз встановленим обставинам та не встановлено складу кримінального правопорушення, а саме: суб`єктивної сторони усвідомлення винного, що погрожує вбивством, що ця погроза здатна викликати у потерпілого побоювання за своє життя , і бажає або свідомо припускає настання такого наслідку, та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, оскільки зі слів ОСОБА_7 він з 2016 року до свого батька ОСОБА_6 за місцем проживання батька не приїздив. Окрім цього, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначили, що ОСОБА_7 до будинків АДРЕСА_1 не приїздив та поліцію не викликав.

Доводи апеляційної скарги про те, що дізнавачем були написані пояснення не зі слів ОСОБА_6 , у зв`язку з чим протокол допиту не є допустимим доказом, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження ( а.п. 24-26) ОСОБА_6 підписав протокол допиту, будь-яких зауважень, змін, доповнень не зазначив, а навпаки вказав, що з його слів надруковано вірно, ним прочитано.

Також не є слушним посилання на те, що дізнавач допитав свідків, які є заінтересованими особами та друзями ОСОБА_7 , оскільки допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у відповідності до ст. 67 КПК України були попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 КК України, їм було роз`яснено права та обов`язки.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_6 на те, що під час досудового розслідування не було допитано ОСОБА_11 , оскільки матеріали кримінального провадження будь-яких клопотань щодо допиту вказаного свідка не містять.

Колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_6 про невиконання дізнавачем всіх необхідних дій для повного, всебічного і неупередженого встановлення обставин кримінального правопорушення та неповноту судового розгляду скарги слідчим суддею є необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Твердження ОСОБА_6 про те, що слідчим суддею не конкретизовано щодо кого звернувся ОСОБА_6 із заявою про вчинення злочину, а також не правильно викладено обставини, - не є підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідно до змісту ухвали суд надав оцінку доводам потерпілого.

Доводи ОСОБА_6 про те, що в ухвалі слідчого судді є посилання на ч. 2 ст.9 КПК України , що відноситься до слідчого , а не дізнавача, не є підставою для скасування по суті правильного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 00000304 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4