Справа № 539/5843/23
Провадження № 1-кп/539/102/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лубенського міськрайонного суду Полтавської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000248 від 08.09.2023 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Березоточа Лубенського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, не працюючого, утриманців не має, депутатом та інвалідом не являється, не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу, раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1

у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -

встановив:

Прокурор Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000248 щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 08.09.2023 року о 16 год 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи неподалік приміщення Березотіцької сільської ради розташованої за адресою: вул. Покровська 160, с. Березоточа Лубенського району Полтавської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівої щелепи, один удар кулаком правої руки в ділянку носу та один удар кулаком лівої руки в задню частину голови ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин в лівій завушній ділянці, синця в області перенісся та спинки носу з розповсюдженням на нижню повіку правого та лівого ока, крововиливу з поверхневою забитою раною на слизовій оболонці нижньої губи посередині, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 406 від 13.09.2023 року, по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 561 від 22.11.2023, ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме шизофренії параноїдальної форми, епізодичний тип перебігу, стан становлення ремісії і знаходився у стані загострення, наявного у нього хронічного психічного захворювання в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння. Вказане вище хронічне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_5 можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних дій і позбавляє такої здатності на теперішній час.

ОСОБА_5 підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру не пов`язаних з госпіталізацією.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Потерпілий ОСОБА_4 з питання застосування примусових заходів медичного характеру поклався на розсуд суду.

Захисник також вважав за можливе застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку та врахувати, що ОСОБА_5 позитивно характеризується, вчинив вказане суспільно-небезпечне діяння в стані що позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Щиро кається.

Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, вважала лікування необхідним.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ознаками ч.1 ст.125 КК України. Вказав, що 08.09.2023 року він гуляв зі своєю собакою біля річки, його собака напала на маленьку собаку, стали кричати діти, він підійшов до своєї собаки відібрав в неї іншу собаку та пішов додому, о 16 год 30 хв. він знаходився неподалік приміщення Березотіцької сільської ради розташованої за адресою: вул. Покровська 160, с. Березоточа Лубенського району Полтавської області, де його догнав потерпілий та став висловлювати претензії, чим спровокував його, на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівої щелепи, один удар кулаком правої руки в ділянку носу та один удар кулаком лівої руки в задню частину голови ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Вину визнає, щиро кається, самостійно почав лікування.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 08.09.2023 року близько 16 год. прибігли додому перелякані, заплакані діти, розказали, що гуляли біля річки з собачкою. Там же був ОСОБА_5 з собакою без повідка та намордника, яка покусала їх собаку та перелякала дітей. Він сів за кермо і поїхав за ОСОБА_5 , наздогнав його. ОСОБА_5 перебуваючи неподалік приміщення Березотіцької сільської ради розташованої за адресою : вул. Покровська 160, с. Березоточа Лубенського району Полтавської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку лівої щелепи, один удар кулаком правої руки в ділянку носу та один удар кулаком лівої руки в задню частину голови. Претензій до ОСОБА_5 він не має, вони примирились.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_2 та у вересні 22023 року перебуваючи у себе вдома почула якусь сварку та крики та вийшла у двір, щоб подивитись, що трапилось та побачила, що ОСОБА_5 гуляв з собакою без повідка та намордника та його собака напала на маленьку собачку з якою гуляли діти. Собака ОСОБА_5 кусала маленьку собачку, діти кричали, плакали, а ОСОБА_5 на це не реагував, спокійно підійшов до своєї собаки, витягнув у неї з пащі маленьку собачку, облаяв нецензурно дітей і сказав, що якщо ще раз їх побачить, натравить на них собаку.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що бачила на вулиці біля її будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 бійку між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які наносили один одному удари по обличчю, вона з сусідкою вийшли на вулицю та стали просити їх припинити бійку, у потерпілого ОСОБА_4 була кров на обличчі.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що у вересні 2023 року, число не пам`ятає, перебувала у себе вдома з ОСОБА_11 , почула собаку, вийшла з будинку та побачила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 б`ються. Вони з ОСОБА_11 вийшли на вулицю, та в цей час вона побачила, як ОСОБА_5 наніс удар кулаком в голову потерпілого, обличчя ОСОБА_4 при цьому було у крові.

Аналогічні покази в судовому засіданні дала свідок ОСОБА_11 , яка пояснила, що вийшовши на вулицю, побачила, як ОСОБА_5 наніс удар кулаком в область носу, обличчя ОСОБА_4 було побите.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України підтверджено дослідженими судом в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

- висновком судово-медичної експертизи № 406 від 13.09.2023 згідно якого, у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в лівій завушній ділянці, синця в області перенісся та спинки носу з розповсюдженням на нижню повіку правого та лівого ока, крововиливу з поверхневою забитою раною на слизовій оболонці нижньої губи посередині, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду місця події від 12.09.2023 за участю потерпілого ОСОБА_4 з фототаблицею до нього;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 від 12.09.2023 року з фототаблицею до нього.

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №411

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 12.09.2023 року з фототаблицею до нього.

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №412

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 12.09.2023 року з фототаблицею до нього.

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №413

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, доведено повністю.

Відповідно до норм ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Частиною 1 ст.503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 561 від 22.11.2023, ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме шизофренії параноїдальної форми, епізодичний тип перебігу, стан становлення ремісії і знаходився у стані загострення, наявного у нього хронічного психічного захворювання в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння. Вказане вище хронічне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_5 можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних дій і позбавляє такої здатності на теперішній час.

ОСОБА_5 підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що ОСОБА_5 виявляє хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдальної форми, епізодичний тип перебігу, стан становлення ремісії і знаходився у стані загострення, яке зумовлює неосудність ОСОБА_5 і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Отже, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння, оскільки він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

У відповідності до вимог ст.ст.19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів із звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Суд при визначенні виду і міри примусового заходу медичного характеру, враховує не тільки характер захворювання ОСОБА_5 та рекомендації експертів про тип лікувального заходу, але також і його відношення до вчиненого, дані про його особу. При цьому будь-яких доказів, які б давали підстави суду застосувати інший примусовий захід медичного характеру стосовно ОСОБА_5 , надано не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що мало місце суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_5 в стані неосудності, тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 371, 372, 392-395, 503, 512, 513, 516, 532 КПК України, ст.94 КК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру кримінальному провадженні № 0000248 від 08.09.2023 щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України- задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1