судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду
справа № 367/8450/20
провадження № 51-6964 ск 23
25 грудня 2023 року колегією суддів Верховного Суду у складі головуючої ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на підставі ч. 1 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), було постановлено ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвалою встановлено, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК.
Однак з такою позицією колегії суддів не погоджуюсь, виходячи з наступного.
15 листопада 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_5 .
Зазначену касаційну скаргу було залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2023 року в зв`язку з невідповідністю скарги пункту 4 статті 427 КПК.
Залишаючи без руху касаційну скаргу, Суд зазначив в ухвалі про те, що до касаційної скарги адвокат ОСОБА_4 на підтвердження своїх повноважень долучив копію доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою № 2628 від 6 серпня 2020 року, а також копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Водночас у вказаній ухвалі Суд зазначив, що зі змісту вказаного доручення вбачається, що воно діє протягом строку затримання та/або тримання такої особи під вартою, в той час як зі змісту резолютивної частини вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року вбачається, що запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.
Відтак, вказаний вирок вступив в законну силу, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла до висновку, що адвокат ОСОБА_4 не надав відповідних повноважень на участь у даному кримінальному провадженні на стадії касаційного провадження.
Також Судом було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 листопада 2023 року адвокат ОСОБА_4 надіслав заяву, до якої долучив фотокопію листа Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області «Про надання роз`яснень щодо строку дії доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області № 2628 від 6 серпня 2020 року», в якій, на мою думку, не дотримався положень пункту 4 статті 427 КПК.
Так, відповідно до частин 1-3 статті 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
У статті 50 КПК чітко визначено, якими документами підтверджуються повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, а саме: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Крім цього, відповідно до постанови об`єднаної палати Верховного Суду від 18 листопада 2019 року в справі № 648/3629/17 (провадження № 51-9792 кмо 18), згідно з чинним національним законодавством повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 50 КПК, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Проте, на усунення недоліків адвокат ОСОБА_4 не надав доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, відповідно до якого він наділений повноваженнями представляти інтереси засудженого саме на стадії касаційного провадження.
Водночас, посилання у відповіді Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області на те, що:
- у додатку 3 наказу Координаційного центру з надання правової допомоги № 12 від 16 лютого 2023 року «Питання видання доручень регіональними центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги» та пункті 3 Порядку оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 465, встановлено строк дії такого доручення - протягом строку затримання та/або тримання особи під вартою: діє протягом затримання та/або тримання особи під вартою, а у разі коли судом апеляційної інстанції щодо такої особи ухвалено обвинувальний вирок або постановлено ухвалу про залишення обвинувального вироку суду першої інстанції без змін, видане центром доручення діє до завершення кримінального провадження в суді касаційної інстанції;
- оскільки ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року, яким ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, залишено без змін, зазначене доручення діє до моменту завершення розгляду кримінального провадження у Касаційному кримінальному суді Верховного Суду,
- не узгоджується з вищезазначеними положеннями КПК.
Зокрема, зазначені у вказаному листі наказ Координаційного центру з надання правової допомоги та Порядок оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, є підзаконними нормативними актами, які не можуть змінювати зміст закону, а саме положення частини 1 статті 50 КПК, якими чітко врегульовано, якими документами підтверджуються повноваження захисника.
Водночас відкриття касаційного провадження за таких обставин (без належного підтвердження повноважень на стадії касаційного розгляду) може призвести до порушення права на захист.
З огляду на зазначені норми КПК, вважаю, що адвокатом ОСОБА_4 не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, у зв`язку з чим, на мою думку, касаційна скарга підлягала поверненню.
Суддя ОСОБА_1