Справа № 351/7/23
Провадження № 11-кп/4808/613/23
Категорія ст. 336 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , на вирок Снятинського районного суду від 13 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту до моменту набрання вироком законної сили.

За вироком суду, Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за наступних обставин.

Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошено загальну мобілізацію протягом 90 діб, строк дії якої продовжено 17.05.2022 Указом Президента України №342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» з 25 травня 2022 року на 90 діб, 12.08.2022 Указом Президента України №574/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» з 23 серпня 2022 року на 90 діб та 07.11.2022 Указом Президента України №758/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» з 21 листопада 2022 року на 90 діб.

Обвинувачений ОСОБА_8 03.11.2022, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, будучи військовозобов`язаним, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 .

У період часу з 03.11.2022р. по 21.11.2022р. ОСОБА_8 прибував до вищевказаної установи, де проходив військово-лікарську комісію, за результатами проходження якої, відповідно до довідки №3049 від 21.11.2022, визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби. Встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали б ОСОБА_8 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 було вручено бойову повістку ОСОБА_8 та роз`яснено її зміст, зокрема: необхідність прибуття 21 листопада 2022 року о 15 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за вищевказаною адресою, для подальшого відправлення до військової частини НОМЕР_1 .

Отримавши бойову повістку, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення ст. 65 Конституції України, ч.1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", розуміючи, що захист незалежності, територіальної цілісності та суверенітету України, людей, їх життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканості і безпеки є необхідним в демократичному суспільстві, а триваюча збройна агресія Російської Федерації проти України, яка супроводжується вчиненням воєнних злочинів і злочинів проти людяності становить суспільну небезпеку, яка загрожує життю нації, не прибув для відправлення до військової частини до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15 год. 00 хв. 21 листопада 2022 року, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України.

З вироком не погодився захисник та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду не вжив заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Звертає увагу, що в суді першої інстанції свідків сторони захисту - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стверджували, що обвинувачений вчасно прибув до РТЦК СП. Після цього ввечері він повернувся додому і повідомив, що його тимчасово відпустили. Проте суд першої інстанції залишив поза увагою ці показання, не надав їм оцінки та не навів у вироку мотиви, з яких відкинув ці докази.

Також, суд першої інстанції не надав оцінки і показанням свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які в судовому засіданні пояснили, що їм невідомо, чи з`являвся обвинувачений 21.11.22 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначені обставини вказують про однобічність розгляду справи. Стверджує, що кримінальне провадження не містить належних та допустимих доказів, які б свідчили про неявку ОСОБА_8 о 15 год. 21.11.22 року до Коломийського Коломийського РТЦК.

Просить вирок суду. з цих підстав скасувати повністю та постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник просили задовольнити апеляційну скаргу, а прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що її слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В силу ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України, суд першої інстанції в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази.

Необхідно звернути увагу на те, що метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку відповідно до вимог ст.368 КПК України, а досягнення правосуддя, в зв`язку з чим суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення й забезпечують його правосудність.

Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вироку суду, а суд вищої інстанції - переглянути його.

Вимоги наведених норм процесуального права судом першої інстанції дотримані не були.

Так, в мотивувальній частині обвинувального вироку суд першої інстанції виклав досліджені ним докази, проте не навів будь-якого аналізу цих доказів та мотиви, з яких враховує одні та відкидає інші. Обмежившись загальними фразами, суд першої інстанції, за наявності суперечливих доказів, не зазначив, чому надає перевагу доказам сторони обвинувачення та чому вважає їх більш переконливими.

Таким чином, досліджені судом докази не були оцінені як окремо, так і у сукупності.

За таких обставин, оскаржуваний вирок ухвалений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, які не можливо усунути без повторного дослідження та оцінки доказів.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновків, що вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини справи, проаналізувати безпосередньо досліджені докази, надати їм належну оцінку, перевірити доводи сторін кримінального провадження, ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Вирок Снятинського районного суду від 13 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_4