запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/791/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 грудня 2023 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 терміном на 60 днів застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Одночасно визначено ОСОБА_8 розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання передбачених КПК підозрюваним обов`язків у сумі 53 680 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість. Зазначає про відсутність доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ч.1 ст.177 КПК ризикам. Тому просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

Під час апеляційного розгляду захисник підтримав апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги захисника. Підозрюваний відмовився брати участь у судовому провадженні дистанційно та покинув судове засідання суду апеляційної інстанції.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 06 листопада 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.4 ст.185 КК злочину.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, посилаючись на те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі захисника про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, колегія суддів зауважує, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

У даному випадку слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При апеляційному розгляді встановлено, що підозра у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 дій є обґрунтованою у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження та підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, що наведена у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" №42310/04 від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" (справа "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі "Феррарі-Браво проти Італії" №9627/81 від 14 березня 1984 року, в якому суд зазначив, що "питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведеність факту вчинення та характер інкримінованих правопорушень ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою"; у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 23 жовтня 1994 року "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Слідчим суддею належним чином перевірені доведеність наявної обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Так зокрема відомості про вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_10 про протиправне заволодіння його мобільним телефоном внесено до ЄРДР 12.10.2023 року о 07.56 год. Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення за вказаними обставинами складено 11.10.2023 року. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколами допитів свідків, протоколом огляду.

Відтак, доводи захисника про необґрунтованість підозри у справі не є беззаперечними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1. 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що вони є обґрунтованими.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, не має стійких соціальних зв`язків, неодружений, неповнолітніх або малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, постійного прибутку не має, раніше притягався до кримінальної відповідальності, дані обставини красномовно свідчать про можливість вчинення підозрюваним нового злочину та продовження ним своєї злочинної діяльності.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а також перебування підозрюваного у розшуку, вчинення ним умисних дій, які унеможливлювали встановлення його місцезнаходження, дають підстави вважати, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На переконання колегії суддів з метою уникнення покарання ОСОБА_8 також може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК підлягають доказуванню.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належну оцінку та він дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи будуть недостатніми і недієвими для запобігання вказаним у клопотанні ризикам.

Твердження захисника про те, що органом досудового розслідування у клопотанні не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, та не оцінено відомості про особу підозрюваного, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4