ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/743/23 Справа № 703/3074/23 Категорія: ч.3 ст. 307 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси, виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто по 11 листопада 2023 року включно.

в с т а н о в и л а :

В провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст., ч.1 ст.306, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.311 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.1 309, ч.1 ст.263 КК України. ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України. ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В судовому засіданні суду першої інстанції прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 2 місяці. Пояснив, що ризики, які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу та його неодноразового продовження, не зменшились і продовжують існувати. Просив врахувати, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від 5 років, при цьому відсутність у нього місця роботи, стабільного доходу зумовлює наявність обґрунтованого ризику, що він, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_8 є працездатною особою, однак не працює і офіційних доходів не має, що може свідчити про те, що діяльність, пов`язана з незаконним обігом психотропної речовини та наркотичних засобів, є джерелом його доходу та така діяльність носила систематичний характер, внаслідок чого перебуваючи на волі продовжить вчиняти незаконну діяльність, що свідчить про наявність ризику, передбаченого ст.. 177 КПК України. Крім того, враховуючи наявність у кримінальному провадженні інших обвинувачених, які діяли спільно з ОСОБА_8 , а також свідків, існує ризик того, що він, перебуваючи на волі та у зв`язку з цим маючи реальну можливість спілкування з переліченими особами, матиме змогу особисто або за допомогою третіх осіб незаконно впливати на них, на їх ставлення до вчинених злочинів, на зміст їхніх показань, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а також незаконно впливати на свідків.

За вказаних обставин прокурор вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні суду першої інстанції заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити обвинувачений запобіжний захід на домашній арешт, оскільки, на думку захисника, ризики, передбачені ст..177 КПК України, та зазначені прокурором є недоведеними.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2023 року, задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто по 09.01.2024 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Скасувати ухвалу Черкаського районного суду від 10.11.2023 року.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що ухвала суду про продовження дії запобіжного заходу підлягає до скасування із постановленням нової ухвали - про відмову в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.

Так, ОСОБА_8 під вартою перебуває з 02.02.2023 по цей час (понад 9 місяців), що на думку захисту є надмірно тривалим терміном утримування особи в несвободі.

У клопотанні про продовження дії запобіжного заходу прокурор ОСОБА_6 висловила припущення про існування ризиків.

Докази таких обставин всупереч вимог ст. 184 КПК України не додані до клопотання прокурора, що позбавило суд дослідити існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України (навіть ймовірно), а сторону захисту - адекватно реагувати на висловлені припущення сторони обвинувачення.

Вказує, що кваліфікація дій обвинуваченого не тягне за собою автоматичне визнання його вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, і він до винесення вироку вважається таким, що не винуватий у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а тому вважаю, що сам лише розмір санкції статті, по якій пред`явлена підозра, не є достатнім чинником для тримання обвинуваченого під вартою.

У зв`язку із минуванням значного часу з дня затримання обвинуваченого, ризики, що могли б існувати у кримінальному провадженні, явно втратили свою значимість.

Вважає, що перебування під домашнім арештом обвинуваченим в повній мірі змогло б попередити існування будь-яких ризиків, указаних прокурором у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст., ч.1 ст.306, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.311 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.1 309, ч.1 ст.263 КК України. ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України. ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

Клопотання обґрунтовано тим, що обвинуваченому ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці. Ризики, які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу та його неодноразового продовження, не зменшились і продовжують існувати. Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 12 років, при цьому відсутність у нього місця роботи, стабільного доходу зумовлює наявність обґрунтованого ризику, що він, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_8 є працездатною особою, однак не працює і офіційних доходів не має, що може свідчити про те, що діяльність, пов`язана з незаконним обігом психотропної речовини та наркотичних засобів, є джерелом його доходу та така діяльність носила систематичний характер, внаслідок чого перебуваючи на волі продовжить вчиняти незаконну діяльність, що свідчить про наявність ризику, передбаченого ст.. 177 КПК України. Крім того, враховуючи наявність у кримінальному провадженні інших обвинувачених, які діяли спільно з ОСОБА_8 , а також свідків, існує ризик того, що він, перебуваючи на волі та у зв`язку з цим маючи реальну можливість спілкування з переліченими особами, матиме змогу особисто або за допомогою третіх осіб незаконно впливати на них, на їх ставлення до вчинених злочинів, на зміст їхніх показань, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а також незаконно впливати на свідків.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вищевказані норми закону дотримані в повному обсязі.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.1 309, ч.1 ст.263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 не одружений, ніде не працює, утриманців не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак є несудимим в порядку 89 КК України. Вказані обставини вказують на відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків.

Тому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на даний час доцільним та необхідним.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 достовірно усвідомлюючи можливість настання негативних для себе наслідків у вигляді призначення йому покарання за кримінальні правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, з метою його уникнення, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та на іншу обвинувачену, яка знаходиться на волі.

При цьому, колегія суддів не виключає можливість поза процесуального спілкування обвинуваченого зі свідками у даному кримінальному провадженні, та здійснення на них як фізичного, так і морального тиску, з метою схиляння до зміни показів.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомості, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо іншого комплексу обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Крім того, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на іншу обвинувачену, яка перебуває на волі та свідків в кримінальному провадженні, запобіганню вчиненню інших кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість покарання, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд апеляційної інстанції вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, прокурором доведено також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наведені прокурором ризики, є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що на теперішній час є достатньо підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_8 є законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 строком на 60 днів, тобто по 09.01.2024 року включно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -