Справа № 309/541/24
Провадження № 1-кс/309/123/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

13 лютого 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000065 від 25.01.2024 року щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам ст.ст. 181, 184 КПК.

Підозрюваний ОСОБА_4 з`явився в судове засідання 13.02.2024 року о 14 год. 20 хв..

Клопотання вмотивовано тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У ч. 6 ст. 2 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені види військової служби, серед яких: військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Однак, ОСОБА_4 , став на шлях вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, яке він скоїв за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншими наразі невстановленими особами, користуючись тим, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадян України, яким заборонено виїзд за межі території України, через державний кордон України поза пунктами пропуску.

З метою реалізації вказаної злочинної мети щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 24 січня 2024 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншими наразі невстановленими особами, у м. Хуст Закарпатської області зустрівся з громадянами України, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким в умовах правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі території України та які мали намір виїхати за межі України шляхом незаконного перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску, та помістив вказаних осіб до транспортного засобу марки «Фольксваген Транспортер 5», д.н.з НОМЕР_1 , з наявними наліпками для спеціалізованих автомобілів.

Під час руху у зазначеному транспортному засобі по напрямку руху у сторону державного кордону України, 24.01.2024 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи з прямим умислом та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншими наразі невстановленими особами, повідомив громадянам України, яким в умовах правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі території України, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обставини їхнього незаконного переправлення через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску, шляхом надання зазначеним особам вказівок та порад стосовно незаконного переправлення через державний кордон України, зокрема: роз`яснив вказаним особам, що на транспортному засобі марки «Фольксваген Транспортер 5», д.н.з НОМЕР_1 , з наявними наліпками для спеціалізованих автомобілів, їх буде відвезено до лісосмуги у с. Шаян Хустського району Закарпатської області, де, у подальшому, у пішому порядку зазначеним особам необхідно буде пройти до місця встановлення прикордонних інженерних споруд для їх протиправного перетину, а також ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що перетин державного кордону України цими особами здійснюється незаконно, передбачаючи можливість їх затримання працівниками Державної прикордонної служби України, проінструктував вищезазначених осіб, що у разі їх затримання вони не повідомляли правоохоронні органи про сприяння ним ( ОСОБА_4 ) та іншими особами у незаконному переправленні їх через державний кордон України.

У подальшому, прибувши на зазначеному транспортному засобі у визначене місце біля м. Хуст, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншими наразі невстановленими особами, разом з громадянами України, яким в умовах правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі території України, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли із вказаного автомобіля та вирушили у пішому порядку у напрямку с. Шаян Хустського району Закарпатської області, та з метою обходу контрольно-пропускного пункту, що встановлений біля автомобільного мосту у с. Велятино Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, надав зазначеним особам вказівки слідувати за ним лісистою місцевістю до межі державного кордону України з Румунією, яку ці особи повинні незаконного перетнути, а також надавав поради зазначеним особам, як себе поводити після протиправного перетину державного кордону на території Румунії.

У той же час, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншими наразі невстановленими особами, після того як ОСОБА_4 разом з громадянами України, яким в умовах правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі території України, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вийшли із транспортного засобу марки «Фольксваген Транспортер 5», д.н.з НОМЕР_1 , з наявними наліпками для спеціалізованих автомобілів, поїхав на зазначеному автомобілі до контрольно-пропускного пункту, що встановлений біля автомобільного мосту у с. Велятино Хустського району Закарпатської області, та користуючись тим, що ОСОБА_7 є діючим військовослужбовцем та перебуває на службовому автомобілі безперешкодно пройшов вказаний контрольно-пропускний пункт та попрямував у напрямку 151 прикордонного знаку, який знаходиться на околиці с. Велятино Хустського району Закарпатської області, де у визначеному місці очікував прибуття ОСОБА_4 разом із вказаними особами.

Поряд з цим, ОСОБА_4 , разом з громадянами України, яким в умовах правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі території України, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , після обходу контрольно-пропускного пункту, що встановлений біля автомобільного мосту у с. Велятино Хустського району Закарпатської області, попрямували у напрямку 151 прикордонного знаку, який знаходиться на околиці с. Велятино Хустського району Закарпатської області, де на транспортному засобі марки «Фольксваген Транспортер 5», д.н.з НОМЕР_1 , з наявними наліпками для спеціалізованих автомобілів, з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, останніх очікував ОСОБА_7 , де після повторного поміщення вказаних осіб до цього автомобіля, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та громадяни України, яким в умовах правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі території України, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 були затримані працівниками Державної прикордонної служби України о 21:45 годин 24.01.2024 на напрямку 151 прикордонного знаку на околиці с. Велятино Хустського району Закарпатської області.

Беручи до уваги вищевикладене, встановлена достатність доказів, для підозри громадянина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню таких дій порадами, вказівками та наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

31.01.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, стороною обвинувачення у відповідності до ст. 278 КПК України оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою, з яких особисте зобов`язання є найбільш м`яким, а тримання під вартою найбільш суровим запобіжними заходами.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність зазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити наведені нижче дії.

Метою застосування запобіжного заходу, в даному провадженні є забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Також, ОСОБА_4 ніде офіційно не працює та не навчається, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду із метою уникнення покарання.

А тому, орган досудового розслідування, враховуючи характеристику особи підозрюваного, тяжкість злочину, сімейний стан, зайнятість особи, приходить до висновку, що підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту та зобов`язати виконувати такі обов`язки:

не покидати місце свого проживання в АДРЕСА_1 у нічний час, а саме із 22:00 годин по 06:00 годин.

прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою.

не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 проживає, а саме м. Хуст Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд задовольнити клопотання, зазначивши на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши виступ прокурора, слідчого, підозрюваного, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд встановив наступне.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 25.01.2024 року по факту організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, незаконне переправлення осіб через державний кордон України, внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України.

31.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у розпорядженні слідчого по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан;наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Також досудовим слідством встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення може незаконно впливати на свідків; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не покидати місце свого проживання в АДРЕСА_1 у нічний час, а саме із 22:00 годин по 06:00 годин; прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 проживає, а саме м. Хуст Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 181, 193-194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000065 від 25.01.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з дня винесення даної ухвали з покладанням на нього наступних обов`язків:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

не залишати місце постійного проживання у період з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, а саме квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 проживає, а саме м. Хуст Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1