У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002075 від 06.10.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 204 КК України

в с т а н о в и в:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло означене клопотання про арешт майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для повернення клопотання особі, яка його подала, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абзац перший ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше (ч. 6 ст. 170 КПК України).

За правилами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Слідчий суддя вказує на те, що прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене за наслідками проведеного 06.10.2023 обшуку за адресою АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено:

-34 пляшки горілчаного виробу з маркуванням «Медофф класік»;

-6 пляшок горілчаного виробу з маркуванням «Хортиця»;

-10 пляшок горілчаного виробу з маркуванням «Неміров»;

-14 пляшок коньячного виробку з маркуванням «Закарпатський»;

-3 пляшки горілчаного виробу з маркуванням «Хортиця платинум»;

-2 пляшки горілчаного виробу з маркуванням «Хортиця абсолют»;

-9 пляшок горілчаного виробу з маркуванням «Хортиця класична»;

-6 пляшок горілчаного виробу з маркуванням «Грін моріс»;

-16 алкогольного напою з маркуванням «Мартіні»;

-48 пляшок алкогольного напою з маркуванням «Фраголіно»;

-18 ящиків по 24 пляшки в кожному алкогольного напою з маркуванням «Smadhy mnich»;

-21 ящик по 24 пляшки в кожному алкогольного напою з маркуванням «Бранік»;

-20 ящиків по 24 пляшки в кожному алкогольного напою з маркуванням «Крущовіце»;

-22 ящики по 24 пляшки в кожному алкогольного напою з маркуванням «Kozel»;

-15 ящиків по 24 пляшки в кожному алкогольного напою з маркуванням «Будуайзер»;

-762 пляшки алкогольного напою з маркуванням «Старопрамен»;

-95 ящиків по 20 пляшок в кожному алкогольного напою з маркуванням «Фраголіно»;

-43 ящики по 20 пляшок в кожному горілчаного виробу з маркуванням «Хортиця»

-67 ящиків по 24 пляшки в кожному алкогольного напою з маркуванням «Старопрамен»;

-58 ящиків по 20 пляшок в кожному горілчаного виробу з маркуванням «Шипіт»;

-134 ящики по 20 пляшок в кожному алкогольного напою з маркуванням «Унгвар»;

-43 ящики по 15 пляшок в кожному горілчаного виробу з маркуванням «Прайм»;

-16 блоків цигарок по 10 пачок в кожному з маркуванням «Комплімент»;

-2 блоки цигарок по 10 пачок в кожному з маркуванням «Паркер Сімсон»;

-2 блоки цигарок по 10 пачок в кожному з маркуванням «Вест»;

-16 пачок цигарок з маркуванням «Паркер Сімсон»;

-18 пачок цигарок з маркуванням «Комплімент»;

-електронні цигарки у кількості 7 штук з маркуванням «Ельф бар 4000»;

-електронні цигарки у кількості 3 штуки з маркуванням «Ельф бар 1500»;

-3 ящики по 20 пляшок в кожному горілчаного виробу з маркуванням «Кременчуцька»;

-3 ящики по 20 пляшок в кожному горілчаного виробу з маркуванням «Столична»;

-1 ящик з 20 пляшками горілчаного виробу з маркуванням «Житня сльоза»;

-1 ящик з 20 пляшками горілчаного виробу з маркуванням «Олександрія»;

-6 пляшок горілчаного виробку з маркуванням «Олександрія»;

-35 пляшок горілчаного виробку з маркуванням «Олександрія плоска 0,25»;

-4 пляшки горілчаного виробку з маркуванням «Пріма 0,7»;

-15 пляшок горілчаного виробку з маркуванням «Пріма 0,5»;

-15 пляшок горілчаного виробку з маркуванням «Житня сльоза перцова 0,5»;

-12 пляшок горілчаного виробку з маркуванням «Шипіт 0,5»;

-6 пляшок горілчаного виробку з маркуванням «Унгвар, 0,5»;

-7 пляшок бальзаму з маркуванням «Знахарськи 0,1»;

-8 пляшок бальзаму з маркуванням «Шипіт 0,5»;

-6 пляшок бальзаму з маркуванням «Знахарськи 0,5»;

-9 пляшок коньячного виробу з маркуванням «Амбер 0,5»;

-11 пляшок коньячного виробу з маркуванням «Амбер 0,25»;

-мобільний телефон марки «Аппле Айфон 14 Про макс», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який упаковано до спецпакету НПУ «PSP 2028608».

Разом із цим, матеріали клопотання не містять відомостей про власника вилученого майна. Так, стороною обвинувачення не надано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, та не наведено конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном третіми особами.

З копії протоколу вбачається лише те, що обшук, в ході якого вилучалося майно проведений у присутності гр. ОСОБА_4 . При цьому стороною обвинувачення не з`ясовано чи є вказана особа власником вилученого майна, а якщо так, то якої його частини.

Згідно з протоколом обшуку б/н від 06.10.2023 гр. ОСОБА_4 персоніфіковано як «власника (користувача) приміщення чи іншого володіння особи».

На переконання слідчого судді, вказаний статус гр. ОСОБА_4 не може безумовно свідчити про те, що остання є власником вилученої алкогольної та тютюнової продукції.

Понад це, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах гр. ОСОБА_4 , долучив докази з приводу того, що фактично проведений стороною обвинувачення обшук здійснено за місцем господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 , який орендує торгове місце, на якому встановлено торговий павільйон за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору оренди від 01.07.2023.

У свою чергу, з копії протоколу обшуку б/н від 06.10.2023 вбачається, що слідча дія проводилася за адресою АДРЕСА_1 .

На переконання слідчого судді, наведені обставини суттєво ускладнюють вирішення заявленого стороною обвинувачення клопотання та свідчать про невідповідність самого клопотання вимогам, передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вказує на неможливість встановлення того, які саме документи на підтвердження доводів клопотання прокурор мав намір долучити, оскільки у графі «Додатки» кількість аркушів, на яких містяться матеріали, якими обґрунтовуються доводи, вказані у клопотанні, не зазначена, натомість прокурор обмежився загальною фразою: «копії матеріалів на ___ арк.».

Також слідчий суддя зауважує про те, що доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, є обтічними та зводяться до формального цитування правової норми без урахування конкретних обставин цього клопотання.

Поряд із цим, слідчий суддя вказує на те, що ч. 1 ст. 204 КПК України передбачено відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.

Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КПК України є можуть виступати незаконно виготовлені спирт етиловий, спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво, тютюнові вироби, тютюн, промислові замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.

У свою чергу, прокурор, серед іншого, просить накласти арешт на вилучений мобільний телефон.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, клопотання не містить відомостей про властивості, наявність яких свідчить про те, що вилучений телефон відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України. Вказане, як наслідок, унеможливлює проведення перевірки слідчим суддею аргументів прокурора про значимість вказаного майна.

У зв`язку з цим слідчий суддя доходить до висновку про невідповідність клопотання приписам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Зважаючи на те, що, клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути подане клопотання прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Керуючись статтями 131, 172, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002075 від 06.10.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 204 КК України, повернути прокурору та встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Після спливу встановленого строку в разі не усунення недоліків клопотання тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню особі, в якої воно вилучене.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1