ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора представника заявника заявникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 грудня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою поновлено адвокату ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , процесуальний строк для звернення зі скаргою.

Відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Полтава від 24 березня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2021 року за №0000235.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході проведення досудового розслідування було виконано ряд необхідних процесуальних та слідчих дій, за результатами яких слідчий дійшов правильного висновку про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 грудня 2023 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що слідчим суддею розгляд скарги проведено необ`єктивно та не враховано зазначені в ній обставини, зокрема, про те, що: досудове розслідування здійснювалось необ`єктивно, постанову про закриття кримінального провадження прийнято незаконно та передчасно, оскільки не було особисто допитано ОСОБА_8 , не проведено з нею слідчого експерименту з метою встановлення обставин та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень, на які вона посилається, не призначено додаткову судово-медичну експертизу за даними слідчого експерименту.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку ОСОБА_8 та її представника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали судового й кримінального проваджень, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 2 ч.1 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За ч.4 ст.284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, в сукупності.

Частиною 1 ст.365 КК України передбачено відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

За ч.2 ст.365 КК України відповідальність настає за вказані вище дії, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» під перевищенням влади або службових повноважень розуміється: а) вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; б) вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку - за відсутності цих умов; в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально ; г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Із суб`єктивної сторони дії, передбачені ст.365 КК України, вчиняються лише умисно. Службова особа усвідомлює, що дії, які вона вчиняє, явно виходять за межі прав і повноважень, наданих їй законом або іншим нормативним актом, та бажає їх вчинити.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27 серпня 2021 року Крюківським районним судом м. Кременчук доручено ТУ ДБР у м. Полтава провести в порядку ст.214 КПК України перевірку заяви ОСОБА_8 про застосування до неї поліцейськими, зокрема, ОСОБА_9 , недозволених методів слідства в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2021 року за №0000309 (а.к.п.4-5).

У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2021 року за №0000309, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.к.п.4-5).

02 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості на підставі зазначеної вище ухвали суду за №0000235 (а.к.п.1).

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування було здійснено необхідні заходи для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування. Оцінивши зібрані в ході проведення досудового розслідування докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий дійшов правильного висновку про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки встановлено відсутність у діях поліцейських складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України (а.к.п.136-141).

Під час досудового розслідування 27 жовтня 2021 року та 10 лютого 2022 року було допитано ОСОБА_8 у процесуальному статусі свідка, яка зазначила, що 06 червня 2021 року приблизно об 11 годині її затримали поліцейські за місцем її проживання по АДРЕСА_1 , де перебувала велика кількість поліцейських, зокрема, ОСОБА_10 , поліцейські на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (інших поліцейських вона не знає) за відсутності свідків. Поліцейські застосовували до неї фізичний і моральний тиск, що полягав у словесному й фізичному впливі на неї: надягали їй на голову поліетиленовий пакет, на руки кайданки з метою спонукання підписати повідомлення про підозру у вчиненні злочину, якого вона не вчиняла, погрожували фізичною розправою її рідним. Після того як побачила свого рідного брата поліцейські запропонували їй швидше підписати підозру, на що вона погодилась. Далі поліцейські повезли її на місце злочину та показали місцезнаходження трупа, вказали на ніж, який вона повинна була взяти в руки. У райвідділі поліція відпустила її брата та викликала адвоката. Із заявами вона ( ОСОБА_8 ) не зверталася, побоюючись за себе та своїх рідних. Із адвокатом їй наодинці заборонили спілкутись, щоб вона йому нічого не розповіла. У матеріалах кримінального провадження наявні дані про спричинення їй тілесних ушкоджень, що, за її версією, вказує на перевищення службових повноважень поліцейськими (а.к.п.21-24, 34-37).

При цьому, в ході першого допиту ОСОБА_8 посилалась на те, що впізнала серед поліцейських тільки ОСОБА_13 , а в ході наступного допиту вже вказувала на двох поліцейських на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Названі вище твердження ОСОБА_8 були предметом ретельної перевірки та за результатами проведення вичерпного комплексу слідчих і процесуальних дій під час здійснення уповноваженим органом розслідування не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінальних проваджень.

Свідок ОСОБА_14 (слідчий СУ ГУНП у Полтавській області) підтвердив те, що в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2021 року за №0000309, щодо ОСОБА_8 , він не здійснював досудове розслідування, до групи слідчих не входив і жодних слідчих дій не проводив. ОСОБА_8 йому не знайома, про кримінальне провадження щодо неї до початку проведення перевірки заяви ОСОБА_8 він не знав, що підтверджується протоколом допиту від 01 листопада 2021 року (а.к.п.31-32).

Показання свідка ОСОБА_14 підтверджуються даними з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2021 року за №0000309, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, з яких убачається, що поліцейський із прізвищем ОСОБА_15 не здійснював досудове розслідування в даному провадженні, а тому і будь-які слідчі чи процесуальні дії в ньому не проводив (а.к.п.55-103).

Свідок ОСОБА_16 (старший слідчий ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області) підтвердила те, що вона здійснювала досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2021 року за №0000309, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, щодо ОСОБА_8 , у рамках якого проводився ряд слідчих дій і за їх результатами зібрано достатні докази винуватості ОСОБА_8 в умисному вбивсті іншої людини. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України 06 червня 2021 року о 21 годині 04 хвилини та забезпечено їй захисника ОСОБА_17 шляхом направлення відповідного повідомлення в центр надання вторинної безоплатної правової допомоги. У присутності захисника та двох понятих складено протокол затримання ОСОБА_8 . Цього дня ОСОБА_8 повідомлено про підозру, а 20 серпня 2021 року - про зміну раніше повідомленої підозри, що супроводжувалось в обох випадках врученням їй пам`ятки про права та обов`язки, роз`ясненням права на захист. До ОСОБА_8 будь-який моральний чи фізичний тиск не застосовувалося, всі слідчі дії проводилися за участі її захисника ОСОБА_17 . Протягом досудового розслідування від ОСОБА_8 , її захисника скарг на дії слідчих чи інших поліцейських не надходило, що підтверджується протоколом допиту від 27 жовтня 2021 року (а.к.п.26-30).

Показання свідка ОСОБА_16 об`єктивно відповідають даним протоколів затримання й допиту ОСОБА_8 від 06 червня 2021 року, слідчого експерименту від 07 червня 2021 року за її участю з додатками, відповідно до яких установлено, що зазначені затримання, допит і слідчий експеримент проводились за участі захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_17 та двох понятих. Під час допиту ОСОБА_8 повністю визнала винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, щиро розкаялась та в ході слідчого експерименту вільно демонструвала обставини вчинення цього злочину. При затриманні, перед проведенням допиту та слідчого експерименту ОСОБА_8 було роз`яснено її права та обов`язки, примусу, тиску чи інших недозволених методів слідства до неї не застосовувалось, будь-яких зауважень чи доповнень щодо законності затримання, порядку проведення допиту й слідчого експерименту ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_17 не висловлювали, що підтверджується змістом наведених вище протоколів із додатками, засвідчених підписами самої ОСОБА_8 , її захисника ОСОБА_17 та двох понятих. Про те, що роз`яснення прав не було формальним, свідчить і детальний виклад прав підозрюваної особи, передбачених Конституцією України та КПК України, в протоколах затримання, допиту ОСОБА_8 і проведеного з нею слідчого експерименту (а.к.п.66-76).

Такий висновок ґрунтується і на даних висновку судової психологічної експертизи №СЕ-19/117-21/8135-ПС від 28 липня 2021 року, в якому встановлено, що комунікативна діяльність ОСОБА_8 у процесі відтворення нею подій у ході слідчого експерименту характеризується наявністю усталено виражених індивідуально-психологічних особливостей: вираженою діалоговою активністю та ініціативністю, стійким вольовим контролем за своєю комунікативною поведінкою. Повідомлення ОСОБА_8 є змістовно розширеними категоричними ствердженнями, що містять ініціативні уточнення та додавання, указівки на мотиви власних дій під час досліджуваної ситуації, аргументацію власних повідомлень, специфічні деталі. Невербальні засоби спілкування ОСОБА_8 не властиві для змушеної спонуки до спілкування в ситуації даної слідчої дії та у своїй більшості виконують функцію додаткового сенсового навантаження. У комунікативній поведінці ОСОБА_8 констатуються психологічні особливості, які властиві для самостійної реконструкції подій. Суттєвих ознак психологічного впливу на ОСОБА_8 не виявлено (а.к.п.77-84).

Далі 08 червня, 29 липня 2021 року в ході розгляду клопотань про застосування та продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вона також не повідомляла слідчому судді щодо протиправних дій поліцейських, а навпаки в присутності захисника в повному обсязі визнала винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину та не заперечувала проти обрання і продовження їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.к.п.91-94).

Колегія суддів ураховує й те, що ОСОБА_8 , будучи під час досудового розслідування представлена захисником і, таким чином, маючи можливість подати заяви/скарги, протягом досудового розслідування не зверталась із такими заявами/скаргами щодо протиправних дій поліції, а вперше заяву на погане поводження заявила на стадії судового провадження лише через тривалий проміжок часу, що додатково свідчить про безпідставність тверджень ОСОБА_8 з приводу застосування до неї недозволених методів слідства.

Посилання ж ОСОБА_8 на висновок судово-медичної експертизи №571 від 10 червня 2021 року, в якому констатовано наявність на її тілі тілесних ушкоджень у вигляді синців і саден трьох груп є неспроможними, оскільки в цьому ж висновку експерта підтверджено те, що перша група тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 утворилась не менше ніж за 3-4 доби до судово-медичної експертизи, друга група не менше ніж за 6-7 діб до судово-медичної експертизи, третя група не менше ніж за 9 діб. Дана експертиза була розпочата 08 червня 2021 року о 18 годині 10 хвилин, в той час як затримання ОСОБА_8 відбулося 06 червня 2021 року о 22 годині 29 хвилин, що за часовими межами виключає можливість отримання вказаного вище комплексу тілесних ушкоджень ОСОБА_8 від дій поліцейських у ході досудового розслідування. Окрім того, в суді першої інстанції експерт підтвердив те, що він огляд ОСОБА_8 здійснював саме 08 червня 2021 року (а.к.п.85-86).

Також відповідно до змісту судово-медичної експертизи №571 від 10 червня 2021 року в ході медичного огляду ОСОБА_8 повідомила, що згадані вище тілесні ушкодження їй наніс чоловік, якого вона вдарила ножем, жодним чином не вказуючи на протиправні дії поліції.

Це узгоджується з протоколом затримання від 06 червня 2021 року, при якому ОСОБА_8 зазначила, що згаданий вище чоловік «ліз до неї битись» (а.к.п.32-34).

Тобто наявні у ОСОБА_8 тілесні ушкодження мають іншу природу походження, аніж завдання їх останній поліцейськими.

Будь-яких даних, які би свідчили про застосування поліцейськими до ОСОБА_8 психологічного чи фізичного насильства, тиску, та наявність у її діях складу кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ст.365 КК України, не встановлено.

Також у скарзі та апеляційній скарзі заявником не наведено належних обставин, що не були предметом розслідування та потребували би перевірки засобами кримінального процесу.

Колегія суддів зауважує, що необхідність у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні є тоді, коли матеріали провадження містять ознаки кримінального правопорушення і не зібрано достатніх доказів, які підтверджують вину особи у його вчиненні або їх недостатньо для висновку про відсутність події чи складу кримінального правопорушення. За наявності достатніх підстав для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження має бути негайно закрите, що і має місце в досліджуваному випадку, а тому посилання апелянта на непроведення з ОСОБА_8 слідчого експерименту та непризначення додаткової судово-медичної експертизи за даними слідчого експерименту позбавлені підстав.

Усе зазначене наведене вище свідчить про дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим доказів згідно з вимогами ст.94 КПК України.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваних ухвали слідчого судді та постанови слідчого, не знайшли свого підтвердження.

Тих істотних порушень кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 грудня 2023 року без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4