Справа №591/6449/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1438/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Суми клопотання прокурора ОСОБА_9 , про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Сумського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 серпня 2023 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України.

Зі змісту оскаржуваного вироку Зарічного районного суду м. Суми від 21 серпня 2023 року вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, який залишено без змін, до набрання вироком законної сили, але не більше ніж до 19 жовтня 2023 року включно.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки станом на сьогодні у даному кримінальному провадженні лише відкрито апеляційне провадження, що унеможливлює завершення судового розгляду апеляційної скарги до моменту закінчення строку дії запобіжного заходу.

Враховуючи, що ризики, які існували на час обрання судом запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 не змінилися, дані про його особу, зокрема останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 185 КК України), вік обвинуваченого, відсутність інших джерел доходів, окрім протиправних, відсутність місця роботи та сталих соціальних зв`язків, а тому існують достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу, а також той факт, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не може запобігти можливим ризикам і досягти мети кримінального провадження, тому обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо обставин справи, думку прокурора, яка клопотання підтримала, вважала за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали справи та доводи заявленого клопотання колегія суддів дійшла такого висновку.

За приписами ст.331КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зі змісту статті положень ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що на даний час існує вирок суду першої інстанції, що не набрав законної сили, відповідно до якого ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 України, який є тяжким злочином і обвинуваченому призначено покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 05 років.

Колегія суддів враховує, що ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку обвинуваченого таких загроз, як: вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Тому, зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, враховуючи особу обвинуваченого, який не має постійного джерела доходу, корисливий мотив вчинення кримінального правопорушення, про що обґрунтовано зауважив прокурор в своєму клопотанні, колегія суддів вважає, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження цього запобіжного заходу і запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

На переконання колегії суддів, продовжує існувати обґрунтований ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення, а більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.

Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 06 квітня 2023 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми під час розгляду клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, було встановлено, що ОСОБА_7 перебуваючи у статусі підозрюваного неодноразово не з`являвся на виклик слідчого для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

03 липня 2023 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Враховуючи викладене, продовжуючи строк тримання під вартою колегією суддів встановлено, що не зменшився ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, оскільки він, перебуваючи у процесуальному статусі підозрюваного, тривалий час перешкоджав кримінальному провадженню шляхом неодноразового неприбуття до слідчого, за місцем проживання був відсутнім, в наслідок чого розглядалось клопотання про надання дозволу на затримання останнього з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також врахувано те, що він має молодий вік, не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У ході судового розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено обставин, які б вказували, що ОСОБА_7 став менш суспільно-небезпечним і застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу забезпечить його правильну процесуальну поведінку під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження та буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На даний час вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 серпня 2023 року відносно ОСОБА_7 не набрав законної сили, а тому, враховуючи положення статей 177, 178 КПК України, з метою уникнення ризиків, які були встановлені в ході досудового розслідування, залишалися на стадії судового розгляду в суді першої інстанції та продовжують існувати на стадії апеляційного провадження, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 178, 183, 199, 331, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_9 , про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до «11» грудня 2023 року включно, з правом внесення застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 грн.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4