ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/486/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2023 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не одруженого, маючого вищу освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 18.08.2020 року близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , через всесвітню мережу інтернет домовився із невстановленою досудовим слідством особою, щодо незаконного, безоплатного придбання наркотичного засобу - метадону (фенадон), для власного вживання. В той самий день, а саме 18.08.2020 о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 8А, на краю будинку, у траві, шляхом підбору, умисно незаконно придбав 47 (сорок сім) згортків блакитного кольору, всередині яких знаходилася кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору, в якій виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон (фенадон), та зайшовши у під`їзд вищевказаного будинку, заховав їх до гумового капця, в який був взутий, тим самим почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено без мети збуту.

Того ж дня о 16 годині 51 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, буд. 8- А, у під`їзді №7 працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , в якого під час особистого обшуку, в присутності двох понятих вилучено із правого капця, в який був взутий ОСОБА_4 47 (сорок сім) згортків блакитного кольору, всередині яких знаходилася кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору, в яких, в ході експертного дослідження було виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон (фенадон), загальною масою 3,804 г, що є великими розмірами, який ОСОБА_4 , умисно, незаконно, всупереч ЗУ « Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав, без мети збуту.

З пред`явленого ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачення вбачається, що йому інкримінується придбання та зберігання за обставин зазначених вище наркотичного засобу метадону у великих розмірах з метою подальшого збуту шляхом здійснення «закладок» наркозалежним споживачам та кваліфіковано його дії за ч.2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав факт придбання ним за обставин встановлених судом наркотичного засобу та його зберігання, не визнавши обвинувачення в частині придбання ним наркотичного засобу з метою збуту. Пояснив, що він придбав наркотичний засіб - метадон у великому розмірі для власного вживання, а не для збуту, оскільки відчуває постійні головні болі на ґрунті перенесеної ним важкої операції у 2014 році з приводу закритої черепно-мозкової травми. Деякий час він офіційно отримував ліки з метадоном для зменшення болю.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 18.08.2020 року зустрівся з ОСОБА_4 та вони пішли до нього додому. Перед дверима його квартири ОСОБА_4 було затримано та вилучено якісь пакетики зі штанів чи чоботів, він не пам`ятає. ОСОБА_4 видавав все добровільно.

Від допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурор відмовився, сторона захисту на їх допиті не наполягала.

Судом досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення:

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.08.2020 та протоколу обшуку особи від 18.08.2020, згідно яких ОСОБА_4 був затриманий 18.08.2020 близько 16-30 за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 8-а у 7 під`їзді за підозрою у збуті наркотичних речовин. Під час обшуку затриманої особи у правому капці виявлено 47 згортків поліетиленових блакитного кольору з речовиною білого кольору (46 згортків поміщено у полімерний пакет та окремо 1 згорток в полімерний пакет). Також було виявлено інші речі: мобільний телефон чорного кольору марки Sаgen, мобільний телефон сірого кольору марки Lenovo, картка банку приватбанк НОМЕР_1 , разом з тим прокурором не було надано будь-яких процесуальних документів щодо їх подальшої долі та чи визнавалися вони речовими доказами у справі (40-44);

-копію відео, що міститься на диску, долученого до протоколу обшуку затриманої особи, з якої вбачається, що у громадянина, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час обшуку вилучено 47 згортків з речовиною, як пояснив ОСОБА_4 , яка містить наркотичний засіб метадон. Також ОСОБА_4 пояснив, що придбав метадон для власного вживання (а.п.45);

- висновки експерта від 19.08.2020 року № 11-2/5056 та від 14.09.2020 № СЕ-19/111-20/43323-МРВ, згідно яких: 1 висновок - надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого 0,088г та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (демідрол), масою 0,153 г.; висновок 2 - надані на дослідження кристалічні порошкоподібні речовини білого кольору містять у своєму складі суміш наркотичного засобу. Обіг якого обмежено -метадон (фенадон), загальна маса якого 3,716г та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол),

Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірах, стороною обвинувачення не надано.

Захисник в суді просив перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч.2 ст.. 307 на ч.2 ст. 309 КК України, обґрунтовуючи свою позицію тим, що ОСОБА_4 тривалий час вживає наркотичні засоби, що підтверджується медичною документацією. Отже, враховуючи наявність залежності від вживання наркотичних засобів у ОСОБА_4 та відсутності у сторони обвинувачення доказів, що він придбав велику кількість наркотичного засобу з метою збуту, не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на їх збут.

Оцінивши в сукупності досліджені по справі докази та даючи їм юридичну оцінку, суд дійшов до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового розслідування за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах з метою збуту, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно зі ст.91 КПК України мета вчинення кримінального правопорушення є однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів можуть свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб пакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо.

Якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її пакуванні та розфасуванні, то в такому випадку мають бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, у тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться в її володінні, та розфасування речовини.

Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби цієї особи у вживанні зазначених речовин, то в такому разі може мати місце умисел на збут.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №203/337/19.

Однак на думку суду, лише вилучення великої кількість наркотичного засобу у ОСОБА_4 за відсутності інших доказів, не можуть бути визначальними доказами скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

При цьому твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про зберігання при собі наркотичного засобу у великому розмірі для власного вживання, стороною обвинувачення не спростовані.

Натомість з показань обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він протягом тривалого часу вживає наркотичні засоби, оскільки має постійний головний біль у зв`язку з перенесенням ним важкої операції з приводу ЗЧМТ, в голові має титанову пластину, часто замовляв наркотичний засіб через інтернет для власного вживання, щоб послабити болі, оскільки не знав, що його можно отримувати офіційно. Наразі він офіційно проходить лікування та отримує метадон, надав суду як доказ листок призначень йому препаратів наркотичних засобів з ТОВ «Український центр реабілітації».

Таким чином, суд вважає, що кількість вилученої психотропної речовини та спосіб її упакування не може свідчити про наявність у ОСОБА_4 умислу на збут таких речовин.

Суд бере до уваги, що відповідно до довідки № 435882 від 09.09.2020 р. ОСОБА_4 не перебував під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом лікаря-нарколога, однак такий висновок не може спростувати доводи обвинуваченого, що він на час вчинення кримінального правопорушення вживав наркотичні засоби та вилучені у нього речовини призначалися для його власного вживання.

Водночас, у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.

Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч Законам України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо) (пункт 4 Постанови).

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України не містить інформації щодо факту збуту наркотичних засобів обвинуваченим жодній особі у будь-який спосіб, у тому числі шляхом розкладання «закладок», тобто таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі наркотичного засобу та психотропних речовин не проводилися.

Згідно ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, виходячи із системного тлумачення Закону, оскільки кримінальна відповідальність заст. 307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою, - метою збуту, й вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого ст. 309 КК України, а тому лише факт виявлення наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону у великих розмірах у обвинуваченого ОСОБА_4 , не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на їх збут, відтак суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого на його користь.

Таким чином, оцінюючи всі встановлені та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні беззаперечно встановлено факт незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу у великому розмірі без мети збуту обвинуваченим ОСОБА_4 , а докази надані прокурором не вказують, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 була мета на збут наркотичного засобу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне перекваліфікувати з ч.2 ст. 307 КК України на ч.2 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

Такиим чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з подальшими змінами та доповненнями - відповідно до п. 1 ч.1 ст.65 КК (2341-14) суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Так, суд ураховує, що згідно ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України є нетяжким злочином.

Також суд в повній мірі враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст.309 КК України.

До того ж, суд ураховує особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, у 2014 році переніс операцію після тяжкої ЗЧМТ, має ІІ групу інвалідності загального захворювання (72, 73,74, 182-184).

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.ст. 66,67 КК судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини злочину, кількість вилученого наркотичного засобу, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі.

Судові витрати суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 суд вважає правильним до набрання вироком законної сили обрати у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374,375,376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, загальна сума яких складає 1 961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 60 коп.

Речові докази: наркотичний засіб «метадон» масою 0,088 г. та сильнодіючий лікарський засіб «димедрол» масою 0,153 г.; наркотичний засіб «метадон» масою 3,716 г та сильнодіючий лікарський засіб «димедрол» масою 8, 175 г - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього зобов`язання виконувати наступні обов`язки: прибувати за кожним викликом до суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя