Номер провадження: 11-сс/813/1804/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги заявників керівника ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ» ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 23.10.2023, якою було відмовлено у задоволенні їхньої скарги на бездіяльність співробітників Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 15.09.2023

установив:

Ухвалою Приморського райсуду м. Одеси від 23.10.2023 було відмовлено у задоволенні скарги керівника ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ» ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на бездіяльність співробітників Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 15.09.2023.

Не погодившись із вказаною ухвалою слідчого судді,ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2023 визначено колегію суддів для розгляду вказаного апеляційного провадження (єдиний унікальний номер судової справи 522/18755, номер провадження 11-сс/813/1804/23) у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Водночас, до початку апеляційного розгляду суддя ОСОБА_2 подав письмову заяву про самовідвід, окрім того, судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також заявили собі самовідводи від розгляду зазначеної апеляційної скарги.

Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Статтею 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Пунктом 4) ч.1 вказаної норми права регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Апеляційним судом встановлено, що предметом розгляду слідчим суддею Приморського райсуду м. Одеси, за результатами якого була постановлена оскаржувана ухвала від 23.10.2023, було вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР стосовно вчинення злочинів суддями Одеського апеляційного суду, зокрема, у скарзі на бездіяльність співробітників Одеської обласної прокуратури заявники ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ», ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 порушують питання про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, серед іншого, суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Системне тлумачення ч.2 ст.32, ч.2 ст.42 та ст.214 КПК України дозволяє дійти висновку про те, що рішення апеляційного суду за результатами розгляду даного питання може слугувати підставою для внесення або не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення злочинів суддями Одеського апеляційного суду та, відповідно, набуття чи не набуття ними статусу обвинувачених, що у відповідності до вимог ч.2 ст.32 КПК України виключає розгляд Одеським апеляційним судом даного кримінального провадження.

Окрім того, колегія суддів враховує доводи, викладені у заяві судді ОСОБА_2 відносно того, що заявник ОСОБА_7 по деяким справам висловлював йому недовіру внаслідок безпідставного, на переконання потерпілого, притягнення його на початку 1980-х років до кримінальної відповідальності батьком судді колишнім співробітником правоохоронних органів ОСОБА_12 , якого за його скаргою було відсторонено від посади начальника СВ Жовтневого РВ м. Одеси УМВС в Одеській області, внаслідок чого зазначена особиста неприязнь заявника ОСОБА_7 до батька судді ветерана правоохоронного органу ОСОБА_12 також може викликати в учасників процесу сумніви стосовно неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_2 при прийнятті рішення за результатами апеляційного провадження.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про існування обставин, які унеможливлюють участь суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлені ними самовідводи підлягають задоволенню, а матеріали провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 75, 80, 82, 370, 405, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Задовольнити заяви суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги заявників керівника ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ» ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 23.10.2023, якою було відмовлено у задоволенні їх скарги на бездіяльність співробітників Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 15.09.2023.

Передати матеріали провадження за апеляційною скаргою заявників керівника ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ» ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2023, якою було відмовлено у задоволенні їх скарги на бездіяльність співробітників Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 15.09.2023 до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст. 35 КПК України для визначення іншого складу суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4