11.12.2023
Справа № 642/1785/22
Провадження № 1-кс/642/1714/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, громадянина України, з повною вищою освітою, який на момент вчинення злочину обіймав посаду командира 2 патрульного взводу 4 патрульної роти патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч. 7 ст. 111-1 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000107 від 18.03.2023.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000107 від 18.03.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що молодший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Національної гвардії України, перебуваючи на посаді командира другого патрульного взводу 4 патрульної роти патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26.02.2022, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків в умовах воєнного стану, без дозволу командування військової частини НОМЕР_1 та без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до теперішнього часу, незаконно, постійно перебуває поза межами військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, проводячи час на власний розсуд, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби вчинене в умовах воєнного стану - злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України.

На початку червня 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) у громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , винник злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади в правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а саме, в так званому «отделении полиции № 3 (дислокация г. Волчанск) Управления внутренних дел Военно-гражданской администрации Харьковской области».

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на добровільне зайняття громадянином України посади в правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, ОСОБА_4 , діючи умисно та свідомо, виконав ряд дій, спрямованих на зайняття посади у зазначеному вище незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а саме: власноруч заповнив та подав документи для прийому на роботу (автобіографію, анкету, особисті фотокартки із заявою про надання згоди на обробку персональних даних, пояснення), в яких серед іншого зазначила, що проходив службу у Національній Гвардії України та підписав «Трудовой договор» з «Военно-гражданской администрацией Харьковской области», згідно якого останній приймається на роботу на посаду «исполняющего обязанности инспектора ДПС отдела государственной инспекции безопасности дорожного движения управления внутренних дел временной гражданской администрации Харьковской области».

Після цього, 05.07.2022 (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена), наказом «Начальника УВД Харьковской области ОСОБА_5 » ОСОБА_6 призначено на посаду ««исполняющего обязанности инспектора ДПС отдела государственной инспекции безопасности дорожного движения управления внутренних дел временной гражданской администрации Харьковской области».

Після призначення на посаду, у період часу з липня 2022 року до середини вересня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), здійснюючи свою діяльність у приміщенні Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, де здійснював свою діяльність незаконний правоохоронний орган «Отделение полиции № 3 (дислокация г. Волчанск) Управления внутренних дел Военно-гражданской администрации Харьковской области» за адресою: Харківська область, Чугуївський район, м. Вовчанськ, вул. Торгова, 2 почав виконувати обов`язки за посадою співробітника поліції у незаконному правоохоронному органі , створеному на тимчасово окупованій території.

12.09.2022, безпосередньо перед деокупацією Збройними силами України території міста Вовчанськ Харківської області, ОСОБА_4 , залишив територію України та разом з військовими рф через неконтрольовану ділянку кордону виїхав на територію країни агресора рф, чим вчинив злочин передбачений ч. 7 ст. 111-1 КК України, колабораційна діяльність, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

21.04.2023 із дотриманням норм ст.ст. 40, 135, 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирстві, тобто самовільному залишенню місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме в колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 21.04.2023 та повістки про його виклик на 28.04.2023; 01.05.2023; 02.05.2023 опубліковано в ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

У визначені дні та час підозрюваний ОСОБА_4 до слідчого не з`явився, про причини не явки не повідомив.

26.05.2023 постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території рф і підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 4 ст. 408 КК України.

Згідно відповіді на доручення про проведення слідчих дій встановлено, що 13.09.2022 після деокупації Зброїними силами України території міста Вовчанськ, Харківської області ОСОБА_4 залишив територію України та разом з військовими рф через неконтрольовану ділянку кордону виїхав на територію рф.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені фактичні дані, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VІІІ затверджено Звернення Верховної Ради до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, зокрема: - рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС Харківського управління ДВБ НПУ від 25.10.2022; - показаннями свідків: поліцейського ІТТ №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , офіцера відділення по роботі з особовим складом ВЧ НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_8 ; старшого інженера сектору інформаційної підтримки ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , слюсаря Вовчанського МЕЗ ОСОБА_10 , мастера РЕС Вовчанський ОСОБА_11 , викладача медичного коледжу ОСОБА_12 , безробітного ОСОБА_13 , інспектора СРПП ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 , безробітної ОСОБА_15 , офіцера відділення кадрів НОМЕР_2 бригади НГУ ОСОБА_16 , заступника командира патрульного батальйону по роботі з особовим складом в/ч № НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_17 ; - відомостями отриманими під час проведення обшуку 29.09.2022, 10.11.2022, 16.09.2022 у незаконно створеному представниками збройних формувань рф відділу поліції у місті Вовчанськ, який розташовувався у приміщенні Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, за адресою: вулиця Торгова, 2, місто Вовчанськ, Харківська область; - відомостями отриманими під час проведення обшуку 30.11.2022 у приміщенні Куп`янської окружної прокуратури за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, 7; - висновком експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М. Бокаріуса» №142-146 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 27.01.2023; - висновком службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 ; - іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 408, ч.7 ст. 111-1 КК, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Водночас в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, але усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п. п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, самостійно навмисно не залишає її, ухиляється від явки до слідчого, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного (обвинуваченого) у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Вказані обставини створюють передумови уникнути підозрюваного від кримінальної відповідальності переховуватися від органу досудового розслідування або суду;

-п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 на час вчинення злочину обіймав посаду командира 2 патрульного взводу 4 патрульної роти патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ, знайомий зі свідками по провадженню, тому ОСОБА_4 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для неї, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців, здійснити вплив на свідків, можуть погрожувати їм, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин;

-п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів тощо попередити інших осіб, в тому числі військових рф.

Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин: - особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, вчиненого в умовах воєнного стану, та обрання такого запобіжного заходу може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на свідків, з метою уникнення покарання.

- особиста порука на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного.

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні та переховування від органів досудового розслідування та суду.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

З метою запобігання вищевказаним ризикам необхідно обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі обрання судом стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини

ОСОБА_4 в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжких злочинів.

В свою чергу, це створить в очах суспільства уяву про безкарність, свавілля та неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено наявність вищевказаних ризиків, таким чином, з метою забезпечення належного проведення усіх необхідних процесуальних дій для забезпечення повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також той факт, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 7 ст. 111-1 КК України, наявна обґрунтована необхідність щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

В судове засідання прокурор не з`явився, клопотання не підтримав, про дату та час розгляду клопотання сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі.

Підозрюваний в судове засідання також не з`явився, на виконання ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07 червня 2023 року, якою було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доставлений не був.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті. При цьому, ст. 193 ч. 6 КПК України передбачає що слідчий суддя, суд може розглядати клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений в міжнародний розшук, однак будь-які відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук у клопотанні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, та з метою недопущень порушень ст. 5, 6 «Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, оскільки внесене без передбачених діючим законодавством обґрунтувань та не може бути розглянуто за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 193 КПК України, відсутності прокурора, який би підтримав доводи клопотання та надав пояснення в обґрунтування заявлених вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч. 7 ст. 111-1 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000107 від 18.03.2023 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1