Провадження № 1-кп/592/257/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0002994 від 03.08.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України;

у с т а н о в и в:

02.08.2023 в обідній час ОСОБА_4 в одному з сміттєвих баків біля буд. 63 по вул. Романа Атаманюка у м. Суми знайшов візитницю, у якій знаходилась банківська картка та записаний чотирьохзначний пін-код від неї. У цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на привласнення банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яку з власної необережності, викинула разом зі сміттям ОСОБА_5 .

Розуміючи, що вказана банківська картка належить сторонній особі, та є офіційним документом в силу положень ст.1 ЗУ «Про інформацію», п. 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 ЗУ «Про платіжні системи коштів в Україні», ч.4 ст.51 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та примітки до ст.358 КК України, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, а також розуміючи, що на банківській картці можуть зберігатися грошові кошти, переслідуючи при цьому корисливий мотив, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 взяв належну ОСОБА_5 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , таким чином привласнивши її.

У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, таємно, діючи в умовах воєнного, введеного на території України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовженим та діючого по теперішній час, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, з використанням наявного пін-коду, викрав грошові кошти з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_5 , а саме: 02.08.2023 о 14:56 та о 14:59, перебуваючи за адресою: м. Суми, просп. Перемоги (Курський), 111, здійснив зняття грошових коштів через банківський термінал на суми: 530 грн та 1 456 грн.

Грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, таким чином завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1 986 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 02.08.2023 в післяобідній час, перевіряючи сміттєві баки поблизу будинку №63 по вул. Романа Атаманюка в м. Суми, знайшов візитницю з банківською картою і пін-кодом до неї. Забрав собі чужу банківську картку, з якої в подальшому зняв грошові кошти на суму близько 2000 грн, які витратив на продукти харчування та цигарки.

Час, місце, спосіб вчиненого кримінального правопорушення, мотив і мету, форму вини, а також розмір шкоди обвинувачений не оспорював. Вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, неодмінно відшкодує заподіяні злочином збитки, просив суд не застосовувати до нього суворе покарання.

Показання обвинуваченого щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень є послідовними, не містять протиріч, а тому визнаються судом належним доказом на підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, встановлених органом досудового розслідування, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі; вказала, що цивільний позов заявляти не буде.

Таким чином, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 :

- за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- ч.1 ст.357 КК України, як привласнення офіційного документа з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, віднесене до категорії умисних тяжких злочинів; кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України - є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою віком 43 роки, з середньою освітою, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місце мешкання характеризується формально, як особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності, не працює.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу та позбавлення волі відповідно в межах санкції ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України, визначити остаточне покарання згідно з ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Однак, зважаючи на низку обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи думку потерпілої, яка жодних претензій до ОСОБА_4 не має, не наполягала на призначенні йому суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, клопотання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого під час судового розгляду не заявлялось.

Цивільний позов заявлений не був.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1