Провадження №11-кп/801/1157/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі

відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2023 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000247 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2023 задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на шістдесят днів, починаючи з 21.09.2023 до 19.11.2023 з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 не погодився з ухвалою суду і подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково, застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зменшити розмір застави. Зазначає, що визнає свою вину повністю, щиро кається, зобов`язується не скоювати злочинів, не переховуватись від суду та не впливати на свідків. Вважає, що суддя не врахувала, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, тимчасові підробітки, добросовісно виконував усі покладені на нього обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Так при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні злочину, а метою - запобігання спробам уникнення правосуддя, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчинені сукупності кримінальних правопорушень, в тому числі і у тяжкому кримінальному правопорушенні, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних корисливих кримінальних правопорушень, на даний час обвинувачується у вчиненні 23 епізодів корисливих кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Апеляційний суд немає довіри до висловленого обвинуваченим бажання стати до лав збройних сил, оскільки, перебуваючи на волі, останній не вчиняв дій для вступу до війська, а системно прожовував вчиняти умисні корисливі злочини, а наразі воліє скористатись можливістю звільнитись з під варти будь-яким шляхом.

Суд першої інстанції правильно послався на необхідність дотримання визначеної ст. 616 КПК України процедури скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Також суд першої інстанції цілком обґрунтовано визначив розмір застави вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, адже розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

За таких обставин суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і ухвалення нової, відповідно до викладених в апеляційний скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4