Справа № 639/6167/23
Провадження № 1-кс/639/1891/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001059 від 14.10.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001059 від 14.10.2023.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0001059 від 14.10.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим 25.02.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1, 4 ст. 70, ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.09.2022 по відбуттю покарання з Олексіївської виправної колонії Харківської області (№25), на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, під час воєнного стану повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 приблизно о 20 годині 50 хвилин 13.10.2023, маючи умисел на вчинення крадіжки кабелів зв`язку, які перебували на балансі АТ «Укртелеком», що прокладені на стінах підвального приміщення багатоповерхового будинку № 11 по вул. Юрія Паращука м. Харкова, цілеспрямовано прибув за вказаною адресою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», спочатку шляхом вільного доступу зайшов у підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовується мешканцями будинку як тимчасове укриття та є сховищем, де на стінах побачив мережу прокладених кабелів зв`язку АТ «Укртелеком».

Надалі ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити доведенню злочинного умислу до кінця, о 20 годині 50 хвилин 13.10.2023 перебуваючи у вказаному підвальному приміщенні, використовуючи невстановлений предмет, що має колючо - ріжучі властивості спочатку перерізав в одному місці кабелі зв`язку (ТППепЗ 100*2*0,5 протяжністю 8 метрів, ТППепЗ 100*2*0,32 протяжністю 8 метрів, ТППепЗ 50*2*0,5 протяжністю 8 метрів), які прокладені на стіні у підвальному приміщені, скрутив їх у мотки, і склав на підлозі підвального приміщення, з метою подальшого фактичного привласнення, але довести свій злочинний умисел до кінця і виконати усі дії, які вважав за необхідне вчинити не зміг з причин, які не залежали від його волі, бо був одразу викритий співробітниками поліції, які припинили вчинення правопорушення.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 намагався завдати потерпілому юридичній особі АТ «Укртелеком», матеріальну шкоди на загальну суму 4297 грн. 92 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 5652/23 від 15.11.2023.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В подальшому, 22.11.2023 р. в ході проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 у підвальному приміщенні під?їзду №3 будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам поліції ніж кухонний з білою пластиковою рукояткою, яким, як він пояснив, він зрізав кабелі зв?язку. Вказаний ніж в присутності понятих було вилучено до прозорого полімерного спец пакету WAR 1253901, опечатано, завірено підписами понятих.

Власником вказаного майна є ОСОБА_4 , і за його свідченнями саме ним він вчиняв перерізання кабелів. Тобто ніж кухонний з білою пластиковою рукояткою є засобом вчинення злочину.

Слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 22.11.2023 вказаний предмет було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказані речі (предмети) мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами та зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Згідно п. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатньо підстав вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані або використані в якості засобу або знаряддя кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Згідно п. 4 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатньо підстав вважати, що вони одержанні внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, згідно п.5 ст.171 КПК України, повинно бути подано слідчим, прокурором, не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» встановлено:

- п. 4 - речові докази, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, звернулася із заявою, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Останній звернувся до слідчого судді з заявою, в якій зазначив, що він не заперечує проти накладення арешту на його майно та просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст.170КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за №0001059 від 14.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, яким встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим 25.02.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1, 4 ст. 70, ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.09.2022 по відбуттю покарання з Олексіївської виправної колонії Харківської області (№25), на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, під час воєнного стану повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 приблизно о 20 годині 50 хвилин 13.10.2023, маючи умисел на вчинення крадіжки кабелів зв`язку, які перебували на балансі АТ «Укртелеком», що прокладені на стінах підвального приміщення багатоповерхового будинку № 11 по вул. Юрія Паращука м. Харкова, цілеспрямовано прибув за вказаною адресою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», спочатку шляхом вільного доступу зайшов у підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовується мешканцями будинку як тимчасове укриття та є сховищем, де на стінах побачив мережу прокладених кабелів зв`язку АТ «Укртелеком».

Надалі ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити доведенню злочинного умислу до кінця, о 20 годині 50 хвилин 13.10.2023 перебуваючи у вказаному підвальному приміщенні, використовуючи невстановлений предмет, що має колючо - ріжучі властивості спочатку перерізав в одному місці кабелі зв`язку (ТППепЗ 100*2*0,5 протяжністю 8 метрів, ТППепЗ 100*2*0,32 протяжністю 8 метрів, ТППепЗ 50*2*0,5 протяжністю 8 метрів), які прокладені на стіні у підвальному приміщені, скрутив їх у мотки, і склав на підлозі підвального приміщення, з метою подальшого фактичного привласнення, але довести свій злочинний умисел до кінця і виконати усі дії, які вважав за необхідне вчинити не зміг з причин, які не залежали від його волі, бо був одразу викритий співробітниками поліції, які припинили вчинення правопорушення.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 намагався завдати потерпілому юридичній особі АТ «Укртелеком», матеріальну шкоди на загальну суму 4297 грн. 92 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 5652/23 від 15.11.2023.

В подальшому, 22.11.2023 р. в ході проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 у підвальному приміщенні під?їзду №3 будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам поліції ніж кухонний з білою пластиковою рукояткою, яким, як він пояснив, він зрізав кабелі зв?язку. Вказаний ніж в присутності понятих було вилучено до прозорого полімерного спец пакету WAR 1253901, опечатано, завірено підписами понятих.

Власником вказаного майна є ОСОБА_4 , і за його свідченнями саме ним він вчиняв перерізання кабелів. Тобто ніж кухонний з білою пластиковою рукояткою є засобом вчинення злочину.

Слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 22.11.2023 вказаний предмет було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001059 від 14.10.2023 - задовольнити.

Накласти арешт на ніж кухонний з білою пластиковою рукояткою, що вилучений 22.11.2023 в ході слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 у підвальному приміщенні під`їзду №3 будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1