Справа № 202/66/2013-к
У Х В А Л А

іменем України

07 лютого 2024 року Кіровський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

заявника - ОСОБА_6

адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2015 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року, у справі № 202/66/13-к за обвинуваченням

ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 190 КК України, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 звернулася до місцевого суду із заявою, за якою просить переглянути за новоявленими обставинами вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2015 року, змінений ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року, у справі № 202/66/13-к.

Заява ОСОБА_6 неодноразово змінювалася та доповнювалася і в остаточній редакції обґрунтовується тим, що нововиявленими обставинами по цій кримінальній справі є обставини, які існували на час розгляду справи, але не були відомі суду та заявнику, могли вплинути на висновки суду при прийнятті рішення, а також спростувати обставини, встановлені судом при розгляді справи, а саме:

Юридичний факт, встановлений рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року по справі № 904/2876/14 за позовом публічного Акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» до Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, яке набрало законної сили 17.03.2016 року про те, що для сприяння в проведенні оперативних заходів на підставі листів ГУМВС України в Дніпропетровській області за підписами начальника Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області ( ОСОБА_10 ) та т.в.о. начальника ДМУ ГУМВС публічним акціонерним товариством «Катеринославський комерційний банк» були надані грошові кошти у загальній сумі - 20 800 доларів США та 173 000, 00 грн., що підтверджується в том числі видатковим касовим ордером

№ 90_19 від 12 жовтня 2010 року на суму 12 000 доларів США ( в тому числі) зазначені грошові кошти були отримані оперуповноваженим ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровська ст.лейтенантом міліції ОСОБА_11 по службовому посвідченню. Як пояснив представник ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області вказані грошові кошти в подальшому були використані для проведення оперативних заходів для документування злочину, які пізніше були визнані речовим доказом по кримінальній справі № 64109066 по обвинуваченню ОСОБА_6 (за ч.2 ст.368 КК України). Цим же рішенням господарського суду з Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області було стягнуто на користь ПАТ «Юніон Стандарт банк» грошові кошти в сумі 20 800 доларів США ( в тому числі 12 000 доларів США), втрати від інфляційних та три відсотки річних.

Юридичний факт про те, що саме отримані в банку грошові кошти в сумі 12 000 доларів США були індивідуалізовані згідно протоколу огляду грошових коштів від 14.10.2010 року та передані ОСОБА_12 , що підтверджується листом Дніпровського районого управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області від 18.11.2021 року.№ 43/Ю-4880, в якому зазначено, що «грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, отримані для проведення оперативних заходів в ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» в подальшому були індивідуалізовані згідно протоколу огляду грошових коштів від 14.10.2010 року, в якому зазначені серії та номери 120 купюр номіналом 100 доларів США, помічені спеціальним засобом «Світлячок» та передані ОСОБА_12 для подальшого використання при проведенні оперативно - розшукових заходів по підтвердженню факту хабарництва. В подальшому ці кошти були визнані речовим доказом по кримінальній справі № 64Ї09066.

На думку ОСОБА_6 зазначені нововиявлені обставини доводять неправильність вироку в частині, засудження її за 3 ст.15, ч. 4 ст. 190 КК України лише на підставі підтримання цього обвинувачення потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в попередній редакції, які не є таковими, а прокурор Бабушкінського району зменшив об`єм обвинувачення, відмовившись від обвинувачення за ч. 3 ст.15, ч. 4 ст.190 КК України шляхом винесення постанови про зміну обвинувачення в судді від 15.06.2015, кваліфікувавши її дії як єдиний продовжуваний злочин за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

У зв`язку з чим, ОСОБА_6 просить суд:

-Скасувати вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.07.2015, зміненого ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 в частині закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 190 КК України, у зв`язку зі спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності та засудження її за ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 190 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна;

-скасувати вирок в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривен;

-скасувати вирок в частині повернення грошових коштів в сумі 12 000 доларів США ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

- постановити виправдувальний вирок за ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину;

- постановити виправдувальний вирок щодо обвинувачення її за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю складу злочину.

-грошові кошти в сумі 12 000 доларів США зарахувати до державного бюджету, вилучивши їх у ОСОБА_12 та ОСОБА_13

- стягнути з ОСОБА_13 на її користь грошові кошти в сумі 25 000 гривень, як суму моральної шкоди, стягнутої з неї.

ОСОБА_6 та її адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали в повному обсязі вимоги за заявою та фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються.

Прокурор ОСОБА_5 , а також потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_13 заперечили проти задоволення заяви ОСОБА_6 в повному обсязі посилаючись на те, що будь-які ново виявлені обставини відсутні і ОСОБА_6 намагається в будь-який спосіб домогтися скасувати ухваленого щодо неї вироку з метою ухилення від відповідальності за вчинені злочини.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного їй майна; за частиною другою статті 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за частиною третьою статті 358 КК України (у редакції 2008 року) до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; звільнено від відбування цього покарання на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного їй майна.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року вирок суду щодо ОСОБА_6 змінено та звільнено її від призначеного покарання за частиною другою статті 190 КК на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності. Цей же вирок у частині засудження ОСОБА_6 за частиною третьою статті 358 КК скасовано та провадження у цій частині закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину. Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженою за частиною третьою статті 15, частиною четвертою статті 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного їй майна.

У решті вирок суду залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2016 року судові рішення щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частина перша статті 129 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В численних рішеннях, зокрема, в рішенні у справі Рябих проти Росії (заява № 52854/99, 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема:

«Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка… декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів.

Правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності (finality) судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру».

У главі 34 КПК України визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, встановлено при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Системне тлумачення цієї глави призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках і виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень, що набрали законної сили. Цей механізм застосовується лише у випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Цей висновок підтверджується, крім іншого, і самим текстом статті 459 КПК України, за частиною другою якої нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зі змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили, або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

ОСОБА_6 в своїй заяві посилається на декілька нововиявлених обставин, кожна з яких оцінюється судом окремо.

В якості нововиявленої обставини ОСОБА_6 посилається на рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року по справі № 904/2876/14 за позовом публічного Акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» до Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, про те, що для сприяння в проведенні оперативних заходів на підставі листів ГУМВС України в Дніпропетровській області за підписами начальника Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області ( ОСОБА_10 ) та т.в.о. начальника ДМУ ГУМВС публічним акціонерним товариством «Катеринославський комерційний банк» були надані грошові кошти у загальній сумі - 20 800 доларів США та 173 000, 00 грн., і що зазначені кошти були отриманні старшим лейтенантом міліції ОСОБА_11 .

Данні твердження спростовуються протоколом огляду, згідно якого, не вбачається що саме ці кошти були задіянні при проведенні оперативно - розшукових заходів та видані в рамках цього кримінального провадження.

Також, в якості нововиявленої обставини ОСОБА_6 посилається на те, що грошові кошти в сумі 12 000 доларів США не належали ні ОСОБА_12 , ні ОСОБА_13 , а були отримані правоохоронними органами для проведення оперативно-розшукових заходів в Банку, який в теперішній час ліквідований.

Твердження ОСОБА_6 що під час кримінального провадження були використані саме ті кошти, які були отримані в Банку працівниками міліції є безпідставними, оскільки отримані кошти не були індивідуалізовані, видатковий касовий ордер містить лише дату, суму та валюту отримання коштів.

Більше того, жодним, чинним на час подій, нормативно-правовим актом, вимоги щодо індивідуалізації таких грошових коштів (зокрема купюр) при їх прийому/видачі в касі Банку встановлено не було, у зв`язку з чим, сам факт отримання таких коштів ніяк не підтверджує саме їх використання у зазначеному кримінальному провадженні.

Так само, за наявності відповідних показів потерпілого, відсутність документів на підтвердження наявності у потерпілого грошових коштів на час подій, жодним чином не спростовує таку обставину.

Суд зауважує, що сам лист начальника ГУНП України в Дніпропетровській області від 18.11.2021, на який посилається ОСОБА_6 , жодним чином не підтверджує ті обставини, на які вона посилається, оскільки при ухваленні вироку, що належить переглянути, було встановлено, що ОСОБА_6 шляхом обману заволоділа грошовими коштами сумі 12 000 доларів США, з яких 10 000 доларів США належали ОСОБА_12 , а 2 000 доларів США ОСОБА_13 і те, що органами поліції передані грошові кошти ОСОБА_12 були використані для подальшого використання при проведенні оперативно-розшукових заходів саме у кримінальній справі відносно ОСОБА_6 , жодним чином не підтверджується, отже в цій частині ОСОБА_6 не доведено наявність нововиявлених обставин.

Підсумовуючи наведене, суд вважає встановленим поза всяким розумним сумнівом, що жодна з зазначених ОСОБА_6 обставин не є нововиявленою, оскільки частина не знайшла свого підтвердження наданими ОСОБА_6 , доказами, а частина - ані сама по собі, ані разом із раніше виявленими обставинами не доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 (в тому числі її виступу в судових дебатах) вбачається, що остання, на порушення принципу правової визначеності, намагається поставити під сумнів вирок суду у остаточно вирішеній справі за відсутності будь-яких нових обставин суттєвого та вагомого характеру, які не були раніше відомі суду, та фактично вимагає від суду здійснити ревізію раніше постановлених остаточних та обов`язкових до виконання судових рішень, надати нову оцінку наявним в справі доказам та перевірити дотримання вимог матеріального і процесуального закону як на стадії досудового слідства, так і під час судового провадження, тобто вимагає від суду вийти за межі своїх повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

Оскільки нововиявлені обставини дослідженими судом доказами не підтверджені, визначені законом підстави для скасування вироку суду відсутні і відповідна заява ОСОБА_6 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.34, 376, 459, 467 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2015 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року, у справі № 202/66/13-к за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 190 КК України - залишити без задоволення.

На ухвалу протягом 7 днів з дня її винесення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду.

Проголошено 12.02.2024 о 12-30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3