Справа № 214/9385/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000418 від 29.10.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене на підставі ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.11.2023 року, постановленої за клопотанням прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку, наступне майно: системні блоки загальною кількістю 21 шт., з яких марки «OPTI PLEX» 2 шт.; марки «DELL» 16 шт.; марки «HP» 1 шт.; марки «FUJITSU» 1 шт.; без ідентифікуючих ознак 1 шт., банківські картки банку «ПУМБ» 10 шт., картки мобільного оператор, серед яких: оператора «LIFE CELL» 15 шт.; оператора «КИЇВСТАР» 3 шт.; блістер від сім-картки оператора «LIFE CELL» 1 шт., банківські картки банку «АКОРД БАНК» 5 шт., мобільні телефони у кількості 20 шт., монітори загальною кількістю 20 шт., серед яких: марки «HANNS G» 10 шт.; марки «VIEW SONIC» 2 шт.; марки «LG» 2 шт.; марки «DELL» 4 шт.; марки «LENOVO» 1 шт., комп`ютерні клавіатури 23 шт., комп`ютерні навушники 14 шт., комп`ютерні миші 18 шт., роутери загальною кількістю 2 шт., серед яких марки «STARLINK» та марки «TP-LINK», модеми загальною кількістю 2 шт. марки «TP-LINK TL-S1024D», яке було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою цього слідчого судді від 12.12.2023 рокузазначене клопотання було повернуто для усунення наступних недоліків: так, у клопотанні не було визначено процесуального статусу особи, на майно якої слідчий просив накласти арешт.

Як вбачалось з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у кримінальному провадженні №0000418 від 29.10.2022 року про підозру жодній особі не було повідомлено, а відтак у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді були відсутні підозрювані, майно, на яке слідчий просив накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт відповідно до ст. 642 КПК України повинен був звертатися виключно прокурор.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Усупереч вказаній нормі закону у клопотанні про арешт майна не було вказано конкретних підстав і мету для накладення арешту відповідно до положень п. п. 1-4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу. Клопотання слідчого містить лише передрукований зміст частини 2 ст. 170 КПК України.

Більш того, у клопотанні про арешт майна не було зазначено індивідуальних ознак усього вилученого майна та не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що зазначене клопотання про арешт майна було подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повернув його та встановив строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

13 грудня 2023 року до суду із цим же самим клопотанням у цьому ж кримінальному провадженні звернувся прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури, в якому останній ставить питання про накладення арешту на це ж саме майно системні блоки загальною кількістю 21 шт., з яких марки «OPTI PLEX» 2 шт.; марки «DELL» 16 шт.; марки «HP» 1 шт.; марки «FUJITSU» 1 шт.; без ідентифікуючих ознак 1 шт., банківські картки банку «ПУМБ» 10 шт., картки мобільного оператор, серед яких: оператора «LIFE CELL» 15 шт.; оператора «КИЇВСТАР» 3 шт.; блістер від сім-картки оператора «LIFE CELL» 1 шт., банківські картки банку «АКОРД БАНК» 5 шт., мобільні телефони у кількості 20 шт., монітори загальною кількістю 20 шт., серед яких: марки «HANNS G» 10 шт.; марки «VIEW SONIC» 2 шт.; марки «LG» 2 шт.; марки «DELL» 4 шт.; марки «LENOVO» 1 шт., комп`ютерні клавіатури 23 шт., комп`ютерні навушники 14 шт., комп`ютерні миші 18 шт., роутери загальною кількістю 2 шт., серед яких марки «STARLINK» та марки «TP-LINK», модеми загальною кількістю 2 шт. марки «TP-LINK TL-S1024D», яке було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до такого.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї Статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї Статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 962 КК України.

Як убачається із клопотання та доданих до нього матеріалів, недоліки, про які було зазначено в ухвалі слідчого судді цього суду від 12.12.2023 року, так і не було усунуто, виходячи з наступного.

Єдиною підставою арешту переліченого вище майна названо те, що воно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а метою арешту майна збереження речових доказів.

Однак у клопотанні так і не було визначено ані особи, якій належить вилучене майно або яка є володільцем цього майна, на яке прокурор просить накласти арешт, ані процесуального статусу цієї особи.

При цьому у клопотанні зазначено, що власника майна встановити не вдалось, однак на підтвердження цим обставинам не було надано належних доказів.

Більш того, у клопотанні про арешт майна так і не було зазначено індивідуальних ознак вилученого майна, зокрема, відповідних номерів банківських карток банку «ПУМБ» в кількості 10 шт., карток мобільних операторів, серед яких: оператора «LIFE CELL» в кількості 15 шт., оператора «КИЇВСТАР» в кількості 3 шт., банківських карток банку «АКОРД БАНК» в кількості 5 шт., індивідуальних номерів (IMEI), марок та моделей мобільних телефонів у кількості 20 шт., індивідуальних номерів моніторів загальною кількістю 20 шт., серед яких: марки «HANNS G» 10 шт., марки «VIEW SONIC» 2 шт., марки «LG» 2 шт., марки «DELL» 4 шт., марки «LENOVO» 1 шт., комп`ютерних клавіатур в кількості 23 шт., комп`ютерних навушників в кількості 14 шт. та комп`ютерних мишей в кількості 18 шт., а також не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні прокурора, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Сам факт формального набуття згідно постанови слідчого від 01.12.2023 року процесуального статусу речових доказів, яким є вилучене майно, на що посилається прокурор у своєму клопотанні, не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст. 98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.

Відтак, з огляду на все викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000418 від 29.10.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .