Копія Справа №678/1595/23
Провадження №1-кп-678-138/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів матеріали кримінального провадження за №0000258 від 01.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Требухівці, Летичівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, інвалідності не маючого, солдата номера обслуги-далекомірник 2 зенітного артилерійського відділення 2 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї, ВОС НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

08.03.2023 року п`ятим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Верховного Головнокомандувача №69/2022 від 24.02.2022 року, призвано для проходження військової служби за мобілізацією ОСОБА_6 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №49 від 08.03.2023 року ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду номера обслуги-далекомірника 2 зенітного артилерійського відділення 2 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї, ВОС-156533А/067 військової частини НОМЕР_2 , де не проходив службу на момент вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п.9 ст.1, п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту мобілізації дня проходження військової служби у військовій частині ОСОБА_6 , набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст.11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках.

Окрім цього, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_6 , повинен був поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст.ст.42, 68 Конституції України, згідно яких кожен, у тому числі ОСОБА_6 , зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, а також ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Незважаючи на це, всупереч вищенаведених норм законодавства України, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 31.07.2023 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходячись поруч із господарством АДРЕСА_2 , яке з метою недопущення сторонніх осіб на його територію, по периметру огороджене металевою сіткою та належить на праві приватної власності ОСОБА_4 прийняв рішення проникнути на територію господарства, з метою таємного викрадення майна останнього.

Тоді ж, 31.07.2023 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, продовженого Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року №254/2023 від 01.05.2023 року, та №451/2023 від 18.08.2023 року усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає проник на територію домогосподарства через металеву хвіртку, яка була незачинена, після чого, перебуваючи на території домогосподарства пройшовши в глиб господарства до складського приміщення, яке також було незачинене, в середині якого виявив спертий на стіну, належний ОСОБА_4 , велосипед марки «Formula», моделі «Magnum» вартістю 5500 грн., якого взявши до рук вивів із території господарства, і таким чином таємно його викрав, чим потерпілому ОСОБА_4 спричинив матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 06.08.2023 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 достовірно знаючи і розуміючи, що на території України, діє воєнний стан введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, продовженого Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року №254/2023 від 01.05.2023 року, та №451/2023, мобільного телефону марки «Blackview», моделі «А70 3/32Gb», із чохлом фіолетового кольору типу книжечка, який знаходився на холодильнику у маніпуляційному кабінеті терапевтичного відділення КНП «Летичівської багатопрофільної лікарні», що розташований в смт.Летичів, по вул.Юрія Савіцького, 36, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області.

Тоді ж, 06.08.2023 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає та перебуваючи в приміщенні маніпуляційного кабінету терапевтичного відділення КНП «Летичівської багатопрофільної лікарні», що розташований в смт.Летичів, по вул.Юрія Савіцького, 36, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, виявив на металевому холодильнику мобільний телефон марки «Blackview», моделі «А70 3/32 Gb», вартістю 1966 грн. 33 коп. та чохлом фіолетового кольору типу книжечка вартістю 150 грн., із сім картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 вартістю 175 грн. кожна на рахунку яких грошових коштів не було, всього загальною вартістю 2466 грн. 33 коп., після чого утримуючи у руці викрадений телефон покинув місце вчинення кримінального правопорушення і таким чином таємно викрав та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілих за свої вчинки та надав суду показання, про те, що всі обставини зазначені у обвинувальному акті він визнає в повному обсязі, нічого не оспорює та підтверджує їх. Так, у вказані години, дні та у вказаних місцях та за викладених у обвинувальному акті обставин, він вчинив дані кримінальні правопорушення. Свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушеннях, визнає в повному обсязі, щиро розкаюється, добровільно відшкодував потерпілим завдані збитки, просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні надав показання про те, що він 31.07.2023 року, близько 17 год. 00 хв., прийшов з роботи на територію свого господарства за АДРЕСА_2 , та зайшовши у двір він помітив, що двері до складського приміщення були відчинені, а у сараї був відсутній, належний йому, велосипед чорного кольору (спортивного типу) марки «Formula», моделі «Magnum», який він прибав приблизно п`ять-шість років тому. Потім пізніше працівники поліції повідомили йому що велосипед було знайдено та 20.11.2023 року він слідчому написав письмову заяву і його велосипед було передано йому на відповідальне зберігання, де він і перебуває по даний час. Він пробачає обвинуваченого ОСОБА_6 за даний вчинок, будь-яких претензій матеріального або морального характеру у нього до обвинуваченого немає, обвинувачений йому добровільно відшкодував завдані збитки. Якщо суд дійде до переконання про винуватість обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень то при призначенні обвинуваченому покарання він покладається на думку суду.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновки експертів з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 являється особою в силу ст.89 КК України раніше не судимою, повністю визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень, щиро розкаявся, поросив вибачення у потерпілих за свої протиправні вчинки, добровільно повністю відшкодував завдану потерпілим шкоду, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з 27.07.2009 року, за місцем проживання характеризується посередньо.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, а саме те, що він повністю та беззаперечно визнав свою вину, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану потерпілим шкоду, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 ст.69 КК України і призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.4 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень, які у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

Також, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 засуджується до позбавлення волі на певний строк і перебуваючи на волі може ухилятися від суду, тому з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, забезпечення виконання судового рішення, обвинуваченому ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, слід залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_6 , строк тримання його під вартою з 29.09.2023 року до набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити попередній, - тримання під вартою.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

- лазерний оптичний диск формату СD-R, із наявними на ньому 4 (чотирма) відеозаписами, який надано на підставі запиту начальника ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.82-83);

- велосипед чорного кольору (спортивного типу) марки «Formula», моделі «Magnum», до якого було прикріплено пластикову бирку синього кольору із № НОМЕР_5 , та який згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_4 від 20.11.2023 року переданий йому на відповідальне зберігання, - залишити останньому за належністю. (Т.1 а.с.62-63, 94-95, 239);

- мобільний телефон марки «Blackviеw», моделі «A70» IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 S/N: НОМЕР_8 , об`ємом пам`яті 3/32 GB та дві сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які 06.08.2023 року добровільно видав ОСОБА_6 в приміщені ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, на які ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.08.2023 року (ЄУН справи №678/1108/23, провадження №1-кс-686-430/23) накладено арешт, після набрання вироком законної сили, - скасувати, та які згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_7 від 01.09.2023 року передані їй на відповідальне зберігання, - залишити останній за належністю. (Т.1 а.с.122-123, 190).

Стягнути з ОСОБА_6 в доход державного бюджету документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, які становлять 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень, а саме за проведення:

- судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/123-23/8403-ТВ від 09.08.2023 року) (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-23/8403-ТВ від 09.08.2023 року) - 956 грн. (Т.1 а.с.88-93);

- судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/123-23/8405-ТВ від 10.08.2023 року) (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-23/8405-ТВ від 10.08.2023 року) - 956 грн. (Т.1 а.с.128-133).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1