Справа № 462/5787/23
провадження 1-кп/462/548/23
У Х В А Л А

07 листопада 2023 року

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

особи відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_4

законного представника - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000511 від 01.06.2023 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувають матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000511 від 01.06.2023 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до судового розгляду. Потерпіла підтримала думку прокурора та просить призначити клопотання до судового розгляду. ОСОБА_5 та його захисник проти призначення клопотання до розгляду не заперечили, однак захисник зазначила, що не згідна з кваліфікацією вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту встановлені у ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно із положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Автсрії», №42780/98, п. 34).

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Такий недолік обвинувального акту, як неконкретність обвинувачення а вданому випадку клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, виключає можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду. Обвинувальний акт (клопотання) із вказаним недоліком повинен бути повернутий прокурору.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Жупнік проти України» від 09 грудня 2010 року, межі гарантій, передбачених пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутого особі обвинувачення, яка надалі може бути сприйнята судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. Разом із цим підпункти «a» і «б» п. 3 ст. 6 Конвенції взаємопов`язані та визначають, що право бути поінформованим про характер і причину висунутого обвинувачення слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту.

Натомість, як слідує з клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, виклад фактичних обставин справи та формулювання вчиненого суспільно-небезпечного діяння не дає можливості однозначно стверджувати, яке ж саме суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України. Так, до суду слідчим за погодженням прокурора скеровано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України. Однак, при викладені фактичних обставин справи зазначено, що "ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Залізничного відділу державної виконавчої служби У місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, що розташоване у м. Львові по вул. Городоцька, 299, у зв?язку із відкриттям відносно нього виконавчого провадження № 70378489 від 21.11.2022 на підставі постанови №ЕГА 746477 від 12.08.2022 (завідомо неправдивий виклик поліції ст. 183 КУпАП), зайшов у службовий кабінет №5, де службові обов?язки відповідно до наказу № 1005/03 від 29.12.2022 виконує головний державний виконавець Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, що розташоване у м. Львові, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вона являється працівником органу державної виконавчої служби, безпричинно з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, висловлюючись нецензурною лайкою, почав в образливій формі висловлювати претензії до перебуваючої на робочому місці ОСОБА_7 , щодо відкритого відносно нього виконавчого провадження, з висловленням грубою нецензурною лайкою на її адресу.

3 метою припинення хуліганських дій ОСОБА_7 та інші присутні особи у приміщенні Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиці зробили ОСОБА_8 зауваження, у відповідь на що ОСОБА_8 , переслідуючи хуліганські мотиви, підійшов до столу на якому знаходився монітор комп?ютера марки «SAMSUNG», серійний номер ZZMOH4ZN901597X, та клавіатури марки «LOGITECH», серійний номер 1905sc5276m8, що є складовими комп?ютера «BRAIN Business» С500 U0482839, діючи безпричинно, руками навмисно штовхнув їх, внаслідок чого монітор комп?ютера марки «SAMSUNG» та клавіатури марки «LOGITECH» впали на підлогу, чим спричинив матеріальну шкоду Залізничному відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, що розташоване у м. Львові, на загальну суму 20 520 гривень. ОСОБА_8 , діючи з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно продовжував висловлювати грубу нецензурну лайку на адресу працівника Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ОСОБА_7 , при цьому на вимоги припинити свої хуліганські дії ОСОБА_8 не реагував. В подальшому, в клопотанні зазначається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язаному з опором представникові влади, які припиняли хуліганські дії, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України. Тобто, викладаючи фактичні обставини та формулюючи вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 , органами жодним чином не зазначено, в чому полягав опір представнику влади, що є кваліфікуючою ознакою ч. 3 ст. 296 КК України та впливає на вид примусового заходу.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду " Про судову практику у справах про хуліганство" як опір представникові влади, представникові громадськості або іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії (ч. 3 ст. 296 КК), слід розуміти активну протидію особи, котра вчиняє хуліганство (відштовхування, завдання побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень тощо), з метою позбавити зазначених осіб можливості виконати службовий чи громадський обов`язок з охорони громадського порядку. Така позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 17.09.2020 року в справі № 463/4135/16-к.

Окрім цього слід зазначити, що при викладі фактичних обставин орган досудового розслідування, встановивши, що ОСОБА_4 не міг усвідомлювати дій та керувати ними, зазначив про вчинення суспільно -небезпечного діяння "навмисно".

Умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Прояв умислу є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Це є суттєвим недоліком, який допущений в клопотанні та потребує усунення, щоб в подальшому не виникало жодних сумнівів у відсутності обмежень в реалізації особою права на захист.

У зв`язку із цими, встановленим в ході підготовчого судового засідання, невідповідностями клопотання КПК України суд вважає за необхідне повернути прокурору.

Керуючись ст.ст.291, 314, 376, 392 КПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000511 від 01.06.2023 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1