Провадження № 1-кп/127/637/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілих осіб ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.358, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 358 КК України, відомості про які внесено 27.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408, та клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 на постанову прокурора про повторне продовження строку досудового розслідування, а також клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю, а також клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 358 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В справі наявні всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведенні досудового розслідування не встановлено. На підставі викладеного, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників кримінального провадження.

Також прокурор просив розглянути клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, з залишенням попередньо визначеного судом розміру застави ще на 60 діб, мотивуючи тим, що ризики, які стали підставою для обрання останньому такого запобіжного заходу наразі продовжують існувати. Наразі підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу немає. Прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Також прокурор зауважив, що те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, зумовлено саме тим, що суд не має можливості розпочати судовий розгляд вказаного кримінального провадження через неодноразове заявлення стороною захисту відводів як головуючому, так і слідчим суддям.

Представник потерпілих осіб адвокат ОСОБА_6 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував, вважає, що для цього немає жодних перешкод. Також підтримав клопотання прокурора щодо можливості продовження обвинуваченому обраного йому запобіжного заходу. Крім того, представник потерпілих акцентував увагу суду на тому, що подавати цивільні позови в межах розгляду даного кримінального провадження потерпілі не бажають.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зауважив, що в котре переконаний в тому, що суддя фактично зайняв позицію обвинувачення, тому що надає консультації стороні потерпілих з приводу можливості заявлення ними цивільних позовів. Вважає, що немає сенсу знову заявляти відвід судді, оскільки, по-перше його розглядають слідчі судді, які на переконання захисника, неуповноважені на це, а по-друге не розглядають по суті і не звертають уваги на жодні порушення законодавства з боку суду.

Щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, захисник зазначає наступне. Так, під час першого підготовчого судового засідання ним було заявлено два клопотання та скаргу. Зокрема, клопотання про повернення обвинувального акта, яке було розглянуто суддею ОСОБА_7 та задоволено нею, проте Вінницький апеляційний суд зайняв іншу позицію, таким чином впливаючи на суддю ОСОБА_7 . Друге про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а третя скарга на постанову прокурора про друге продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Таким чином, захисник просив суд спочатку розглянути подані ним клопотання та скаргу, а вже потім вирішувати питання про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Клопотання про закриття кримінального провадження захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 мотивує тим, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складений та направлений до суду поза межами строку досудового розслідування. З цих підстав ОСОБА_4 не набув статусу обвинуваченого по даному кримінальному провадженню.

Скаргу на постанову заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 24.11.2022 про продовження строку досудового розслідування до 04.01.2023 у КП № 0000408 захисник мотивує тим, що прокурор не мав законних підстав вдруге продовжувати строк досудового розслідування. Вважає, що таким чином прокурор вийшов за межі своїх повноважень.

Проти призначення кримінального провадження до судового розгляду захисник заперечує, вважає обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Крім того, наявні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження його підзахисному строку дії застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Свою позицію мотивує тим, що ОСОБА_4 вже більше року перебуває під вартою. Ризики, перелічені прокурором продубльовано ним в кожному такому клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу, починаючи з обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому жодних нових обставин, які б вказували, що ризики, які існували на час обрання такого запобіжного заходу, не зменшились на час розгляду клопотання про продовження строку дії такого запобіжного заходу, прокурором не зазначено. З цих підстав захисник просив змінити ОСОБА_4 застосований відносно нього запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання та скаргу заявлені захисником та заперечував щодо продовження йому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор просив суд відмовити в задоволенні клопотання та скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши клопотання, заявлені прокурором, а також клопотання та скаргу заявлені захисником обвинуваченого, думки учасників судового провадження з приводу заявлених клопотань та скарги, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, приходить до наступних висновків.

Так, вирішуючи клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувальний акт, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Так, з матеріалів кримінального провадження убачається, що 27.11.2020 було внесено відомості до ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000408 по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3ст.27, ч. 3 ст.358, ч.3 ст.27, ч.4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 про підозру повідомлено 04.10.2022.

Постановою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 24.11.2022 по даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до 04.01.2023.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 від 16.12.2022 виділено з кримінального провадження № 0000408 від 27.11.2020 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 за ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст.27, ч. 3 ст.358, ч. 3 ст.27, ч.4 ст. 358 КК України в зв`язку з ініціюванням підозрюваним ОСОБА_8 питання щодо визнання вини та укладення угоди про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до суду 20.12.2022.

Отже, усі процесуальні дії у кримінальному провадженні №0000408 проведено у межах строку досудового розслідування.

Скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 на постанову прокурора про повторне продовження строку досудового розслідування суд вважає необхідним долучити до матеріалів справи та надати оцінку відомостям зазначеним у скарзі в нарадчій кімнаті за наслідками розгляду кримінального провадження.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу, а також клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

За змістом положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

07.10.2022 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу в розмірі 41138000 (сорок один мільйон сто тридцять вісім тисяч) грн. 10.11.2022 Вінницьким апеляційним судом зменшено суму застави до 25000000 (двадцять п`ять мільйонів) грн. Строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 27.10.2023.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, за які, в разі доведення його винуватості, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна. На переконання суду, існує ризик того, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній може переховуватись від суду з метою уникнення можливого призначеного судом покарання та взагалі покинути територію України. Також судом враховано, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема приховувати або знищити важливі докази у справі. Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини за статтями 191, 366, 190, 260, 263 КК України.

Однією із цілей продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є зведення до мінімуму можливості ОСОБА_4 контактувати з іншими особами, окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав обвинуваченого.

Водночас, застосування запобіжного заходу навіть у виді цілодобового домашнього арешту не позбавлятиме ОСОБА_4 можливості користуватись сучасними засобами комунікацій, приймати відвідувачів тощо, а також не убезпечить від ризику переховування від суду.

Враховуючи викладене, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України неможливо, окрім як шляхом застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У зв`язку із тим, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застосування застави у розмірі, меншому ніж 25000000 (двадцять п`ять мільйонів) грн не зможе забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, покладених судом у разі внесення застави.

Вищезазначені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, на даний час не зменшилися.

За змістом положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано фактом вчиненні тяжкого злочину, оскільки справжні інтереси суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України»).

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Стан здоров`я та вік обвинуваченого ОСОБА_4 дозволяють утримувати його під вартою.

Законність раніше винесених рішень про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 неодноразово перевірялася Вінницьким апеляційним судом під час розгляду апеляційних скарг сторони захисту на ухвали суду в частині продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Крім того, введений в Україні з 24.02.2023 воєнний сан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, унеможливлює на даний час здійснення належного контролю за поведінкою обвинуваченого та запобігання вищезазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України в разі обрання менш суворого запобіжного заходу.

Відтак, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів, з можливістю внесення застави в попередньо визначеному судом розмірі. При цьому, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Крім того, щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, не встановлено.

З метою підготовки до судового розгляду встановлено, що угоди про примирення, визнання винуватості до суду в порядку ст. ст. 468-475 КПК України не надійшло. Підстав для закриття провадження згідно ст. 284 КПК України не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, підстав для повернення обвинувального акта немає. Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

Тому суд вважає за можливе на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.358, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 358 КК України, призначити судовий розгляд, який здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 314-317, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

Скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 на постанову прокурора про повторне продовження строку досудового розслідування долучити до матеріалів справи.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою ще на 60 днів, з 18 жовтня 2023 року до 16 грудня 2023 року включно.

Заставу, визначену ОСОБА_4 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2023 залишити в тому ж розмірі, а саме в сумі 25 000 000 (двадцять п`ять мільйонів) грн та на тих же підставах.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької обласної прокуратури для відома.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.358, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 358 КК України, відомості про які внесено 27.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408, призначити до судового розгляду в залі №20 Вінницького міського суду Вінницької області на 23 жовтня 2023 року о 16 год 00 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання для розгляду кримінального провадження викликати учасників судового провадження.

На ухвалу суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. В решті ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: