ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кумейки, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Просила слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 сроком на два місяці.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року клопотання слідчої задоволено.

Обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 17 лютого 2024 року включно.

Строк тримання під вартою рахується з моменту проголошення ухвали, тобто з 20 грудня 2023 року.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя прийшов до висновку не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 злочин вчинений із застосуванням насильства.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, а саме нічний домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю або без такого.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 зазначила, що сторона захисту категорично не погоджується із доводами органу досудового розслідування та твердженнями слідчого судді та одночасно вважає, що слідчий суддя віднісся формально до розгляду даного клопотання, чим грубо порушив КПК України. Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто жорстким та нічим не обґрунтований.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 тримання під вартою, слідчий суддя не заслухала слідчого, прокурора, адвоката та саму особу відносно якої розглядалось вказане клопотання, в результаті чого сторона захисту і сам підозрюваний були позбавлені права на захист та законний правовий розгляд клопотання.

З клопотання слідчого чітко видно, що дане кримінальне провадження було внесено до ЄРДР ще 23.11.2023 року. ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України не затримували. Лише через місяць, а саме 20.12.2023 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру, на яку він самостійно зявився до органу досудового розслідування. В момент вручення повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу останньому, досудове розслідування вже було проведено. Тобто, всі свідки, потерпілі допитані, слідчі експерименти проведені, а експертизи виконанні та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Сторона захисту вважає, що можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Даного запобіжного заходу буде достатньо для виконання підозрюваним своїх прав та обов`язків, оскільки застосування електронного засобу контролю визначає межі перебування підозрюваної особи і дає можливість контролювати місце знаходження підозрюваного в час коли він не перебуває за визначеним місцем проживання та постійний нагляд за особою забезпечить уникнення вчинення інших злочинів на які посилається орган досудового розслідування в разі залишення останнім визначених меж.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 позитивно характеризується, проживає з матір`ю, вина не доведена, а тому сторона захисту вважає, утримання ОСОБА_7 під вартою не обґрунтовано, також жоден ризик передбачений ст. 177 КК України не доведений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної можуть служити виключними підставами для її ув`язнення, є обґрунтованими.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.11.2023 близько 21 години 20 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поряд із продуктовим магазином по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з умислом направленим на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній впав на землю. Після чого, ОСОБА_7 умисно наніс йому не менше шести ударів ногою в область грудної клітини з правого боку, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1092 у вигляді травми грудної клітки з переломами ребер справа, попаданням повітря в праву плевральну порожнину зі стисненням легені, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

20.12.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засідання прокурор пояснив, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_7 , змінювати місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності..

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків або потерпілого), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі, в тому числі проживаючи в одному селі із основними свідками, які вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення підозрюваний може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. Також, ОСОБА_7 може впливати на свідків, потерпілого шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Також прокурор зауважив, що поряд із цим необхідно враховувати фактор страху людини перед іншою людиною, яка спроможна застосувати фізичне насильство. Окрім того, необхідно враховувати, що ОСОБА_7 схильний до застосовування або погрози застосування фізичної сили, що підтверджується зверненням потерпілого до правоохоронних органів та показами свідків. Крім того, 02.06.2023 відносно ОСОБА_7 складено адміністративний протокол ВАВ/513598 за ч. 1 ст. 173-2 (вчинення домашнього насильства відносно батька) та 09.06.2023 направлено до Черкаського районного суду Черкаської області, що свідчить про відсутність будь-яких моральних принципів та схильність до застосування фізичної сили. Будь-яка особа, має бути захищена та з усвідомленням своєї невразливості, відсутністю страху перед підозрюваним, надати показання суду. У даному випадку забезпечення безпеки свідків, потерпілого унеможливлення на них незаконного впливу з боку підозрюваного є основним завданням на даній стадії процесу.

Тому, саме тримання під вартою буде достатнім запобіжним заходом для анулювання ризиків зазначених в клопотанні.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_7 , з огляду на наявність високого ступеню ризиків впливу свідків, потерпілого, а також враховуючи, що останній неодноразово порушував правила та умови адмін. нагляду встановлені судом, що підтверджується скерованими до Черкаського районного суду Черкаської області 24.10.2023 та 06.12.2023 протоколами №ВАБ/998578, ВАБ/998605 відносно ОСОБА_7 , а тому є достатні підстави вважати, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства..

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без внесення застави, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Під час апеляційного розгляду захисник підозрюваного ОСОБА_6 не навела достатніх підстав та не обґрунтувала доцільність застосування підозрюваному більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні запобіжного заходу та не довела, що обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які наведені в апеляційній скарзі були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3