Дата документу 03.11.2023Справа № 554/2335/22
Провадження № 1-кп/554/43/2023
У Х В А Л А

03 листопада 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0001147 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, судимого

20 грудня 2004 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 1 року позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік;

21 серпня 2006 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік;

19 березня 2009 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ст 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріаливищезазначеного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що підозра останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є обґрунтованою та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували як під час досудового розслідування, так і на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на цей час не зникли та не зменшилися. При цьому посилалася на особливо тяжкий характер вчиненого злочинного діяння, поведінку та особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, не має стійких соціальних зв?язків, зловживає спиртними напоями, його поведінка в побуті є девіантною, що в своїй сукупності свідчить про те, що в разі обрання більш м?якого запобіжного заходу, він може продовжити злочинну діяльність, а також вважала, що є всі підстави, що останній може ухилитися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому кримінальному проваджені та перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим, а ризики прокурором не доведеними, у зв?язку з чим просила змінити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід на такий, що не пов?язаний з триманням його під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Перевіряючи наявність обгрунтованої підозри обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження на данному етапі розгляду кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою, оскільки обгрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про наявність ризику ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від суду з метою уникнення покарання за вчинене, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги доводи прокурора про те, що в разі обрання більш м?якого запобіжного заходу наявні підстави вважати, що обвинувачений може продовжити займатися протиправною діяльністю та вчинити нове кримінальне правопорушення. При цьому суд зважає на характеристику його особи, який неодноразово судимий за вчинення, зокрема й корисливих злочинів, не має стійких соціальних зв?язків, зловживає спиртними напоями та веде спосіб життя, який не відповідає загальноприйнятим стандартам.

На підставі викладеного, суд вважає, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не зникли та продовжують існувати й на цей час, так як сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на думку суду, не міг змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ним аналогічних дій.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а отже, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Одночасно, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 січня 2024 року.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 годині 03 листопада 2023 року.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3