Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

21 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002323 від 15.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 14.11.2023 приблизно о 20 год 20 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 відкрито у період дії військового стану заволодів грошовими коштами у розмірі 3500 грн та мобільним телефоном Айфон XR вартістю приблизно 19 тис.грн., які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувавши при цьому насильство, яке не є небезпечним в момент заподіяння. Так, 16.11.2023 у ході затримання гр. ОСОБА_5 , у останнього, було виявлено та вилучено: мобільний телефон білого кольору, марки «Iphone XR», imei: НОМЕР_1 , який поміщений до спец. пакета №WAR1236645.

16.11.2023 вилучений телефон визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Вказані об`єкти мають важливе значення для встановлення фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом та відповідає критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України.

Автор клопотання в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі, якою просив клопотання задовольнити.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши доводи та матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до такого.

Арешт майна є одним заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду (ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

За приписами ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК).

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно, вилучене під час обшуку затриманої особи вважається тимчасово вилученим майном (ч. 2 ст. 168 КПК).

З`ясовано, що слідчими СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002323 від 15.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 16.11.2023 в порядку ст. 208 КПК затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та під час особистого обшуку вилучено: мобільний телефон білого кольору, марки «Iphone XR», imei: НОМЕР_1 , який поміщений до спец. пакета №WAR1236645.

Оскільки майно вилучено під час обшуку затриманої особи, який відбувся 16.11.2023, а клопотання про його арешт подано до суду 17.11.2023, слідчий суддя констатує, що таке подано в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК.

Постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві від 16.11.2023 вилучений телефон визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Матеріалами клопотання доведено, що речі на які слідчий просить накласти арешт можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій, містити сліди кримінального правопорушення, а також відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою їх збереження, тобто запобігання спробам їх приховування, знищення тощо (шляхом правомірного утримання органом досудового розслідування), наявні підстави для накладення на них арешту.

Отже, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002323 від 15.11.2023 задовольнити.

Накласти з метою забезпечення збереження речового доказу арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме на мобільний телефон білого кольору, марки «Iphone XR», imei: НОМЕР_1 , який поміщений до спец. пакета №WAR1236645, який вилучено 16.11.2023 під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1