ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 632/248/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1062/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115, п. 13 ч.2 ст. 115,
ч.2 ст. 15 п.п.1,13 ч.2 ст. 115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід у судовому провадженні за апеляційною скаргою прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 частиною 1 статті 115, пунктом 13 частини 2 статті 115, частиною 2 статті 15 пунктами 1, 13 частини 2 статті 115 КК України у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинувальними актами, внесеними до ЄРДР за № 0000060 від 22.11.2012, № 0000550 від 11.03.2014 -

в с т а н о в и л а :

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2023 року ОСОБА_7 в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 13 частини 2 статті 115 та частини 2 статті 15 пунктів 1,13 частини 115 КК України визнано невинуватим, виправдано через невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпання можливості їх отримання.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі частини 1 статті 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців 8 днів.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання періоди часу попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання.

Не погодившись із вказаним вироком, прокурор подав апеляційну скаргу. До початку апеляційного розгляду суддя ОСОБА_4 заявив самовідвід в даному судовому провадженні, у зв`язку із тим, що він як суддя-доповідач, брав участь під час апеляційного перегляду вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.06.2017 стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 частиною 1 статті 115, пунктом 13 частини 2 статті 115, частиною 2 статті 15 пунктами 1, 13 частини 2 статті 115 КК України у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинувальними актами, внесеними до ЄРДР за № 0000060 від 22.11.2012, № 0000550 від 11.03.2014. Колегією суддів апеляційного суду Харківської області від 24.10.2017, в якій суддя ОСОБА_4 був доповідачем, апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників задоволено частково. Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.06.2017 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції, вирішено питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу. Враховуючи, що суддею ОСОБА_4 вже було надано оцінку доказам по справі, у об`єктивного спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді під час нового апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, які не заперечували проти задоволення заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною 1 статті 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до частини 1 статті 75 КПК України суддя не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Тобто, підстави, які зазначені в статті 75 КПК України містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

У Конституції України закріплені основні засади судочинства та відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Зазначені принципи закріплені і в міжнародних актах, зокрема, відповідно до пункту 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до пункту 3 Європейського статуту судді, суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений.

Положення цієї статті Кодексу суддівської етики випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, відповідно до яких суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема у випадку, коли у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бельгії і Де Куббер проти Бельгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

У зв`язку з наведеним, з метою унеможливлення будь-яких сумнівів в об`єктивності рішень колегії суддів, заява судді ОСОБА_4 є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 75, частини 1 статті 80, статтями 81, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити.

Матеріали за апеляційною скаргою прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 передати в.о. керівника апарату Харківського апеляційного суду на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у складі колегії суддів.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: