Справа №573/1523/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/633/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 05 жовтня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вид тримання під вартою на строк 60 діб,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні СВ ВП 1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000448 від 18 серпня 2023 року, в якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

У рамках досудового розслідування даного кримінального провадження старший слідчий СВ ВП 1 (м. Блопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Вказане клопотання слідчого вмотивовано обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_9 підозри, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 05 жовтня 2023 року клопотання слідчого було задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 03 грудня 2023 року, без визначення застави.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернув до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 05 жовтня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник, посилаючись на практику касаційного суду, ЄСПЛ, Конституцію України та кримінальний процесуальний закон, вважає клопотання слідчого не обґрунтованим, оскільки підозрюваний має місце проживання, раніше не судимий, шкодує про вчинене, ніяким чином не буде впливати ні свідків та потерпілу. Крім того, у справі відсутні докази того, що ризикам не можна запобігти за рахунок інших менш суворіших запобіжних заходів.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду на 14 год. 45 хв. 06 листопада 2023 року підозрюваний ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 та прокурор повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та розписка підозрюваного з ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Прокурор у кримінальному провадженні та захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернулися із заявами про розгляд даної апеляційної скарги за їх відсутності.

Враховуючи наявність вищевказаних заяв, а також, що учасники провадження повідомлені про час, день та місце розгляду справи належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без їх участі, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, при вирішення питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону слідчий суддя дотримався в повному обсязі.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час перевірки вмотивованості поданого слідчим клопотання, слідчим суддею було встановлено, що дане кримінальне провадження стосується сексуального насильства, вчинене щодо неповнолітньої особи, а саме відносно падчерки підозрюваного. Початок злочинних дій відбувся, коли потерпілій виповнилось 15 років. Такого роду дії підозрюваної мали системний характер та супроводжувалися погрозами і явною фізичною перевагою, з метою подолання опору останньої, без добровільної згоди потерпілої.

Внаслідок вчинення вказаних протиправних дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_10 завагітніла та 18 серпня 2023 року на 40-му тижні вагітності була доставлена до КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр», де народила мертву доношену дитину.

Відповідно до лікарського свідоцтва про перинатальну смерть №17 від 21 серпня 2023 року, виданого лікарем-патологоанатомом КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня», причиною смерті дитини, яку народила ОСОБА_10 є внутрішньоутробна гіпоксія, вперше визначена до початку пологів.

Згідно з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/119/111-23/45790-БД від 19 вересня 2023 року, встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) фрагмента хребта трупа новонародженої дитини, яку народила ОСОБА_10 . Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_6 . Останній може бути біологічним батьком новонародженої дитини, яку ІНФОРМАЦІЯ_1 народила ОСОБА_11 , фрагмент хребта трупа якої надано на дослідження. Ймовірність даної події складає 99,037%.

Висновком амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №605 від 26 вересня 2023 року встановлено, що на момент вчинення відносно потерпілої ОСОБА_10 протиправного діяння (протягом часу з 2021 по 2023 роки) остання будь яким психічним захворюванням не страждала, не виявляла ознак будь якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. На даний час виявляє ознаки посттравматичного стресового розладу. Діагностований посттравматичний стресовий розлад перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням відносно неї кримінального правопорушення. Інтелектуально - мнестичний, емоційно-вольовий та особистісний розвиток потерпілої відповідає невисокій нормі її вікового періоду (17-18 років), відставання в психічному розвитку не пов`язаного з психічним захворюванням не виявлено. В умовах обстеження потерпіла продемонструвала відсутність схильності до навіювання.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на спростування доводів апелянта, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Так, про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_6 18 серпня 2023 року після того, як до правоохоронних органів надійшло повідомлення про скоєння вищевказаного злочину, розуміючи невідворотність покарання покинув місце роботи, де працював на той час охоронцем від охоронної фірми ТОВ «Венбест» та охороняв елеватор ТОВ «РАЙЗ Північ» у смт. Степанівка Сумського району Сумської області і переховувався від працівників поліції до 19 серпня 2023 року, коли був затриманий.

У подальшому, приймаючи до уваги, що 20 серпня 2023 року у погоджені повідомлення про підозру ОСОБА_6 було відмовлено, цього ж дня останній був звільнений. Після чого до свого місця проживання він не повернувся та, не маючи постійного місця мешкання, виїхав у м. Суми, де проживав в різних місцях, при цьому з роботи був звільнений, засобів зв`язку не мав.

Також, потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є неповнолітня ОСОБА_10 , яка в силу тривалого фруструючого впливу була обмежена у своїх діях від страху можливих наслідків (страху фізичного впливу, припущення у власній винуватості в такій ситуації).

Крім того, підозрюваний протягом 2016 - 2021 років вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_11 , яка є законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , а отже, є підстави вважати, що підозрюваний може впливати на потерпілу чи законного представника потерпілої застосовуючи насильство.

Всі фігуранти кримінального провадження проживають в смт. Миколаївка.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину.

Враховуючи вищезазначене, а також характер та підвищену суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування до останнього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки доводами клопотання доведена неможливість застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Колегія суддів ставиться критично до тверджень захисника щодо не доведеності ризиків та не підтвердження їх існування, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах кримінального провадження свідчать про протилежне, а їх наявність об`єктивно спростовує апеляційні доводи про недоведеність ризиків щодо переховування від суду, незаконного впливу на свідків.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить із того, що тяжкість покарання, якому може бути піддана обвинувачена особа, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України за яке, в разі доведеності його вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років, є вірогідним продовження існування ризику того, що підозрюваний, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду .

При застосуванні та продовженні строку дії обраного запобіжного заходу підлягає врахуванню не тільки формальні критерії тяжкості злочину, визначені ст. 12 КК України, а і обставини вчинення конкретного кримінального правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину сексуального характеру щодо неповнолітньої особи, відносно якої підозрюваний виступав в ролі «батька».

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Також, доведеним є ризик впливу на свідків чи потерпілу, оскільки такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й буде існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілої та дослідження їх судом.

Такий незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, шкодує про вчинене, не можуть розглядатися як неспростовні докази щодо необґрунтованості підозри.

За таких обставин, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження не було здобуто доказів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність прийнятого слідчим суддею рішення та відсутність підстав для скасування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 05 жовтня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4