УХВАЛА

Іменем України

11.10.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання директора ПП «Тернвояж» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002692 від 31.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Директор ПП «Тернвояж» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в обґрунтування вимог за яким зазначає, що 05.09.2023 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира за результатами розгляду клопотання слідчого ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0002692 накладено арешт на автобус Van Hool TD927, р.н. НОМЕР_1 , який належить приватному підприємству. За словами заявника, на даний час з моменту вилучення автобуса пройшло більше місяця, усі необхідні судові експертизи та слідчі дії (слідчий експеримент) проведені у повному обсязі, тому немає необхідності в подальшому арешті транспортного засобу, оскільки це перешкоджає в його користуванні та збереженні, чим порушуються права володільця, прописані практикою ЄСПЛ. Директор підприємства звертає увагу на те, що автобус зберігається під відкритим небом, умови зберігання речових доказів не відповідають вимогам, а тому транспортний засіб псується внаслідок впливу атмосферних явищ (зливи, посилені вітри і т.д.), що вимагає додаткового догляду за транспортом з метою його належного збереження та уникнення додаткових пошкоджень чи знищення.

З огляду на викладене, директор ПП «Тернвояж» ОСОБА_4 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.09.2023 року в частині заборони користування автобусом Van Hool TD927, р.н. НОМЕР_1 .

Директор ПП «Тернвояж» ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Додатково зазначив у заяві, що наразі не встановлено усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце, та які в силу ст. 91 КПК України підлягають доказуванню. Слідчим призначено, але не проведено судову експертизу механізму і обставин ДТП, виконання якої доручено ДНДЕКЦ МВС України. Враховуючи, що остаточне процесуальне рішення у кримінальному провадженні не прийнято, автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні як такий, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, що можуть бути використані для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні в силу ст. 91 КПК України, існує об`єктивна потреба у використанні даного транспортного засобу під час проведення судових автотехнічних досліджень, наразі необхідність у арешті майна не відпала. На переконання слідчого, підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна відсутні, тому просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вбачається, що в рамках кримінального провадження №00 02692 від 31.08.2023 року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 05.09.2023 у справі №295/11930/23 постановлено ухвалу, якою накладено арешт на автобус марки «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 03.01.2022 належить ПП «ТЕРНВОЯЖ», що розташоване за адресою: м. Тернопіль вул. Галицька 38. Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлено власника і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

З матеріалів клопотання також слідує, що в ході досудового розслідування була призначена судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціалізацією 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», котра 05.10.2023 року направлена разом із матеріалами кримінального провадження для виконання до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою для накладення арешту на автомобіль слідчим суддею у справі №295/11930/23 визначено те, що вказане вище майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження виникла необхідність у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.

У свою чергу за змістом ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто належить до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

На переконання слідчого судді, як в ході розгляду клопотання про арешт майна у справі №295/11930/23, так і під час розгляду клопотання про скасування арешту майна стороною обвинувачення була доведена можливість використання транспортного засобу як речового доказу у кримінальному провадженні.

Оцінивши позицію учасників провадження, наявні у матеріалах клопотання документи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав на даному етапі досудового розслідування скасовувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.09.2023 року, оскільки слідство у кримінальному провадженні триває, призначена судова інженерно-транспортна експертиза, беззаперечних доказів зникнення потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження в ході розгляду клопотання встановлено не було. На думку слідчого судді, наразі потреби досудового розслідування виправдовують відповідний ступінь втручання у право власності особи на майно.

З огляду на викладене, завдання кримінального провадження та мету арешту майна, керуючись ст.ст. 2, 16, 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя