Справа № 466/2/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/115/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2024 року,

з участю адвоката ОСОБА_6 ,

встановила:

цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про надання ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0001813 дозволу на користування в умовах Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19) під наглядом адміністрації слідчого ізолятора на платній основі послугами з надання доступу до телефонного зв`язку за допомогою засобів ІР-телефонії та мережі Інтернет.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що адвокатом ОСОБА_8 подано клопотання з вимогами, що не входять до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, вважав необхідним відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою (клопотанням).

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд клопотання ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про надання дозволу на користування в умовах ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» під наглядом адміністрації слідчого ізолятора на платній основі послугами з надання доступу до телефонного зв`язку за допомогою засобів ІР-телефонії та мережі Інтернет у Шевченківському районному суді м. Львова.

В обґрунтування вказує, що ухвала є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Звертає увагу, що підозрюваним, які перебувають під вартою дозвіл на користування платними послугами із доступу до мережі Інтернет, ІР-телефонії надається слідчим суддею. Вважає, що слідчий суддя проігнорував, що отримання доступу до мережі Інтернет, ІР- телефонії є правом ув`язненого, а до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав учасників кримінального провадження.

Зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав підозрюваних здійснюють слідчі судді суду за місцем утримання їх під вартою та за місцем розташування органу досудового розслідування.

Наголошує, що ОСОБА_7 понад 6 місяців перебуває під вартою. ОСОБА_7 перебуває у шлюбі із ОСОБА_9 , яка постійно проживає у м. Києві. Зважаючи на це ОСОБА_7 має потребу у постійному спілкуванні із дружиною, підтриманні зв`язку.

Крім того, захисники ОСОБА_7 проживають та здійснюють свою адвокатську діяльність у м. Києві, та здійснюють представництво та захист інтересів значної кількості клієнтів, тому обмежені у постійних візитах до Львівського СІЗО з об`єктивних причин.

Підкреслює, що клопотання було подане в порядку ст. 206 КПК України, а не в порядку ст. 303 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржену ухвалу слідчий суддя зазначив, що оскільки захисником ОСОБА_8 подано клопотання з вимогами, що не входять до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, відтак необхідно відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою (клопотанням).

На переконання колегії суддів, висновки слідчого судді суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

З матеріалів судового провадження, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання підозрюваному ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №000813 дозволу на користування в умовах Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» під наглядом адміністрації слідчого ізолятора на платній основі послугами з надання доступу до телефонного зв`язку за допомогою засобів ІР-телефонії та мережі Інтернет.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 Розділу ІІІ Порядку облаштування камер з поліпшеними умовами тримання та надання особам, взятим під варту, у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України платних послуг із забезпечення поліпшених умов тримання затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №3292/5 від 15.09.2023 особі, взятій під варту, може бути відмовлено в наданні платної послуги з доступу до Інтернету та телефонного зв`язку в разі: відсутності відповідного дозволу слідчого судді або суду, які здійснюють кримінальне провадження.

Частиною 1 ст. 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Таким чином, клопотання адвоката ОСОБА_8 підлягало розгляду слідчим суддею із прийняттям відповідного рішення за наслідками його розгляду.

Частина 4 ст. 304 КПК України, якою передбачено можливість відмови у відкритті провадження слідчим суддею за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування, не містить положень про відмову у відкритті провадження за клопотанням захисника, підозрюваного про надання дозволу на користування під наглядом адміністрації слідчого ізолятора на платній основі послугами з надання доступу до телефонного зв`язку за допомогою засобів ІР-телефонії та мережі Інтернет.

Отже, в цьому випадку слідчий суддя застосував процесуальний закон, а саме положення ч. 4 ст. 304 КПК України, який не підлягав застосуванню та не застосував закон, який підлягав застосуванню (ч. 1 ст. 206 КПК України), та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для розгляду клопотання та наявності підстав для відмови у відкритті провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, які перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому підлягає скасуванню з прийняттям рішення про призначення розгляду клопотання захисника ОСОБА_8 у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про надання ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0001813 дозволу на користування в умовах Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19) під наглядом адміністрації слідчого ізолятора на платній основі послугами з надання доступу до телефонного зв`язку за допомогою засобів ІР-телефонії та мережі Інтернет скасувати.

Призначити новий розгляд в Шевченківському районному суді м. Львова клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про надання ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0001813 дозволу на користування в умовах Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19) під наглядом адміністрації слідчого ізолятора на платній основі послугами з надання доступу до телефонного зв`язку за допомогою засобів ІР-телефонії та мережі Інтернет.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4