Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/485/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 вересня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верблюжка, Новгородківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, без утриманців, не працюючого, не навчається, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає по АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_3 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.1 ст. 125 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 25 днів, а саме: з 12 години 00 хвилин, 06 вересня 2023 року до 12 годині 00 хвилин, 30 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Новгородківського відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 вересня 2023, вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 25 днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя виходив з того, що під час розгляду клопотання було встановлено наявність обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_6 та ризики, неналежної процесуальної поведінки передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відносно ОСОБА_6 застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, то більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник вважає, що слідчий у клопотанні не навів наявності реальних ризиків для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтувавши їх виключно припущеннями.

На переконання захисника, слідчий суддя не дав належної оцінки характеризуючим даним на особу підозрюваного, не оцінив його вік, а тому безпідставно застосував найсуворіший запобіжний захід тримання під вартою.

Розгляд даної апеляційної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте в зазначений день та час учасники процесу до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у дистанційному режимі відеоконференції до апеляційного суду не надходили.

Захисник ОСОБА_5 та прокурор відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 до початку апеляційного розгляду подали заяви, в яких вони просять проводити розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Підозрюваний ОСОБА_6 , який утримується під вартою, повідомлений належним чином про день та час розгляду апеляційної скарги захисника, з клопотанням про його обов`язкову участь в судовому засіданні на подавав.

Враховуючи наведене апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, які надійшли з районного суду та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000464.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 06.07.2023 року за попередньою змовою з ОСОБА_10 , проник до домоволодіння по АДРЕСА_4 та із застосуванням насилля відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_11 .

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 31.07.2023 року вручено повідомлення про підозру.

31.08.2023 року досудове розслідування було зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного.

06.09.2023 року досудове розслідування відновлено, оскільки підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Кримінальне правопорушення, про підозру у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 підтверджується доказами доданими слідчим до клопотання.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Зазначаючи про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст.177 КПК України, які слідчим суддею під час судового розгляду були встановлені.

На переконання колегії суддів, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може продовжити злочинну діяльність.

Стороною захисту під час розгляду в суді першої інстанції не спростовані доводи клопотання слідчого. Не надані докази в обґрунтування апеляційної скарги стороною захисту і до суду апеляційної інстанції.

Також, слідчим суддею належним чином враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема враховано те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, вчиненого в період воєнного стану.

Отже, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування саме такого запобіжного заходу. При цьому суд дослідив належним чином клопотання слідчого та додані до нього докази, навівши в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Апеляційні доводи захисника про те, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою є безпідставними та непереконливими, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, так у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, вказано, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Так, виходячи з встановлених обставин по справі та оцінюючи особу підозрюваного, обставин вчинення протиправних дій, існує достатньо підстав вважати, що у разі незастосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також може продовжити злочинну діяльність.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею правильно оцінені наявні ризики та обґрунтовано задоволено клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів, враховуючи всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу, вважає, що у конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження. Застосований відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 вересня 2023 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4