Справа №705/1684/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого був продовжений судом на 60 днів і закінчується 02.12.2023 року.

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження тримання під вартою ОСОБА_4 посилаючись на те, що з моменту обрання обвинуваченому запобіжного заходу ризики не зменшилися, в зв`язку з чим його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання його під вартою оскільки вважає, що зазначені прокурором ризики є не доведеними та лише припущенням, а також просив змінити йому запобіжний захід на менш суворий, що не пов`язаний з триманням під вартою, а в разі продовження строку тримання під вартою, зменшення розміру застави, оскільки встановлений її розмір на цей час є непомірним для нього з урахуванням його матеріального стану та стану здоров`я.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що за станом здоров`я її підзахисний потребує лікування та не має достатніх фінансових заощаджень, а тому підтримала клопотання свого підзахисного про зменшення розміру застави, який на цей час є непомірним для ОСОБА_4 з метою надання йому реальної можливості лікуватись.

Заслухавши клопотання прокурора, позицію обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали судової справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд врахувує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В судому засіданні встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2023 року було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 02.12.2023 року з можливістю внесення застави в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Судом враховується, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які також неодноразово враховувались судом при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Зокрема, на думку суду, не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення його винуватості у вчиненні злочину, що може бути розцінене ним більш небезпечним ніж переховування та втеча.

Також, не зменшились ризики незаконного впливу обвинуваченого на свідків та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не працює та не має постійного джерела доходів, є раніше судимим та обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у період введеного в Україні воєнного стану, що свідчить про стійке неприйняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризують його як особу, що схильна до систематичного вчинення нових злочинів.

Крім того, як відповідний ризик суд враховує також збройну агресію рф та запровадження воєнного стану в Україні, дія якого триває до 14.02.2024 року.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні, по якому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, до закінчення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого не буде завершено, оскільки не допитані свідки та обвинувачений.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також судом не встановлено будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі судового розгляду.

Суд не бере до уваги посилання обвинуваченого та його захисника про недоведеність ризиків та незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 , оскільки зазначені обставини не зменшують суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не виключають ризиків, наявність яких була встановлена судом, та не виключають його тримання під вартою, де обвинувачений не позбавлений можливості на отримання медичної допомоги, а тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування обраного запобіжного заходу.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_6 менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти наявним ризикам, що призведе до неможливості розгляду справи в розумні строки.

Таким чином клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню оскільки судом встановлена доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Розглядаючи можливість зменшення розміру застави, суд зазначає, визначений обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідає імперативним приписам пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України згідно кваліфікації і тяжкості кримінального правопорушення. В подальшому, при продовженні судом строку запобіжного заходу обвинуваченому розмір застави вже був предметом окремого розгляду та суд не встановив достатніх підстав для його зменшення оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що визначений розмір є завідомо непомірним для обвинуваченого.

Таким чином, на думку суду визначений розмір застави є справедливим і об`єктивним, та в повній мірі відповідає і узгоджується з вимогами КПК України, а так само і характеру висунутого обвинувачення, особі обвинуваченого, з урахуванням його майнового та сімейного стану, а також меті і підставам застосування запобіжного заходу - запобігання наявним ризикам, а тому суд не вбачає підстав для зменшення визначеного розміру застави, оскільки не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали, а саме до 14 січня 2024 року включно.

Залишити без змін визначений раніше розмір застави - сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті суму 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок.

У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, покласти на нього на строк 2 місяці наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, якщо обвинувачений не виконає покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику - для відома, та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.

Суддя ОСОБА_1