У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

обвинуваченої: ОСОБА_3 , її захисника: адвоката ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 , про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду ним справи №127/20918/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 26.08.2022, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 перебуває справа №127/20918/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 26.08.2022.

15.11.2023 адвокатом ОСОБА_4 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 , подано заяву про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду ним справи №127/20918/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 26.08.2022.

Заява про відвід судді мотивована тим, що суддя ОСОБА_6 не може бути неупередженим при розгляді даної справи. На підготовчому судовому засіданні адвокатом ОСОБА_4 подано заяву про відвід прокурора ОСОБА_7 , однак такий відвід не було задоволено. Натомість Вінницьким апеляційним судом все ж таки відведено прокурора ОСОБА_7 . Таким чином доводи сторони захисту щодо відводу прокурора не враховані суддею ОСОБА_6 , натомість апеляційним судом надано належну оцінку таким доводам, що свідчить про упередженість судді ОСОБА_6 . Суддя ОСОБА_6 є упередженим, оскільки призначив справу без врахування розумних строків нібито через відпустку, проте перебував на роботі, а не у відпустці, і в подальшому призначив судове засідання на 15 листопада 2023 року, тобто будь-якої можливості слухати справу обвинувачена ОСОБА_3 була позбавлена можливості і перебувала під вартою для того. щоб суддя ОСОБА_6 побув у відпустці. Крім того, на думку адвоката, найважливішим аргументом для відводу судді ОСОБА_6 є те, що суддею ОСОБА_6 було подано заяву про відставку, однак рішенням Вищої ради правосуддя від 06.06.2023 йому відмовлено у звільненні у відставку, оскільки для задоволення такої заяви не вистачає 10 місяців 10 днів стажу. Таким чином, суддя ОСОБА_6 має бажання бути звільненим у відставку та для реалізації цього права йому не вистачає лише п`ять місяців стажу. Отже, оскільки обвинувальний акт надійшов до суду 13.07.2023, тобто чотири місяці тому, і наразі ще не закінчено підготовче засідання, за п`ять місяців суддя ОСОБА_6 не зможе розглянути кримінальне провадження, щодо особливо тяжкого злочину, що призведе до перерозподілу справи і зміни судді та необґрунтованого тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи від 15.11.2023 заява про відвід судді ОСОБА_6 розподілена слідчому судді ОСОБА_1 , яка ним призначена до розгляду на 17.11.2023, в подальшому, за клопотанням адвоката ОСОБА_4 , розгляд заяви про відвід судді відкладено на 21.11.2023.

Адвокат ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні заяву про відвід судді ОСОБА_6 підтримали та просили її задовольнити. Адвокат ОСОБА_4 додатково пояснив, що в судовому засіданні 15.11.2023 суддею ОСОБА_6 заявлено самовідвід і лише цього достатньо для задоволення йому відводу.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував, щодо відводу судді посилаючись на відсутність для цього підстав.

Суддя ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоч повідомлявся належним чином про час та місце розгляду заяви про відвід.

Відповідно до частини третьої статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Зі змісту даної норми слідує, що неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також судді якому заявлено відвід (самовідвід), не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_5 , дослідивши заяву про відвід судді ОСОБА_6 та матеріали справи №127/20918/22, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відвід судді, з огляду на таке.

Як встановлено судом, 13.07.2023 до Вінницького міського суду Вінницької області, з Вінницької обласної прокуратури, надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 26.08.2022.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023 зазначене кримінальне провадження розподілено судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 .

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від 14.07.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, призначено до підготовчого судового засідання в залі суду м. Вінниці на 28 липня 2023 року о 15 годині 00 хвилин.

В подальшому, ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від 02.08.2023 направлено кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України до Верховного суду, для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження для розгляду за територіальною підсудністю.

Цією ж ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії обраного відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 30.09.2023 включно.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25.08.2023 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2023 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, залишено без змін.

Крім того, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25.08.2023 задоволено подання Вінницького міського суду Вінницької області та обвинувальний акт №0000347 від 26.08.2022 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111-2 КК України направлено до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про направлення його до належного суду в межах юрисдикції якого буде розглядатися дане кримінальне провадження.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.09.2023 подання Вінницького апеляційного суду про направлення кримінального провадження (справа №127/20918/23) щодо ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК, з Вінницького міського суду Вінницької області до Херсонського міського суду Херсонської області, залишено без задоволення.

25.09.2023 справа №127/20918/23 повернута до Вінницького апеляційного суду, а 27.09.2023 зазначена справа надійшла до Вінницького міського суду Вінницької області.

При цьому, як зазначено вище, ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від 02.08.2023 строк дії обраного відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено на 60 днів, до 30.09.2023 включно.

Таким чином, справа №127/20918/23 повернулася з Верховного Суду до Вінницького міського суду Вінницької області 27.09.2023, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 спливав 30.09.2023.

Однак, суддею ОСОБА_6 питання продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 не вирішувалося, натомість ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_9 від 27.09.2023, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.10.2023, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 , строком на шістдесят днів, тобто до 24:00 години 25 листопада 2023 року.

В той же час, суддею ОСОБА_6 розгляд даного кримінального провадження призначено на 15.11.2023 та в судовому засіданні 15.11.2023 подано заяву про самовідвід.

Заява про самовідвід мотивована тим, що суддя ОСОБА_6 не може здійснювати розгляд даного кримінального провадження, оскільки у нього внаслідок дослідження всіх обставин під час проведення підготовчого судового засідання, склалося переконання у вказаній справі, що і знайшло своє відображення в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2023. У заяві про самовідвід суддею ОСОБА_6 зазначено, що ним заявляється самовідвід з метою уникнення підстав для виникнення сумнівів в неупередженості під час розгляду даного кримінального провадження та оскільки він не може бути об`єктивним та неупередженим при винесенні рішення по вказаному кримінальному провадженні.

Заява про самовідвід судді на даний час не розглянута.

Визначаючись, щодо наявності або відсутності підстав для відводу судді ОСОБА_10 слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з частиною шостою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обґрунтовуючи заяву про відвід адвокатом ОСОБА_4 зазначено:

1. «На підготовчому судовому засіданні адвокатом ОСОБА_4 подано заяву про відвід прокурора ОСОБА_7 , однак такий відвід не було задоволено. Натомість Вінницьким апеляційним судом все ж таки відведено прокурора ОСОБА_7 . Таким чином доводи сторони захисту щодо відводу прокурора не враховані суддею ОСОБА_6 , натомість апеляційним судом надано належну оцінку таким доводам, що свідчить про упередженість судді ОСОБА_6 ».

Такі твердження адвоката ОСОБА_4 судом до уваги не приймаються, оскільки вирішення процесуальних питань в ході розгляду справи, в тому числі задоволення або ж відмова у задоволенні заяв, клопотань, скарг учасників провадження, скасування судових рішень апеляційним судом, а також незгода сторони з процесуальними рішеннями судді у даній чи в інших справах, не свідчить про упередженість судді та не може бути підставою для його відводу.

Крім того, як встановлено судом, ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від 28.07.2023 (справа №127/20918/23) у задоволенні заяви захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_7 , відмовлено.

Однак, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05.10.2023 при розгляді справи №127/28870/23 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000347 від 26.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, задоволено заяву захисника ОСОБА_4 про відвід прокурору ОСОБА_7 .

При цьому, задовольняючи заяву про відвід прокурора апеляційним судом зазначено, що «аналізуючи твердження сторони захисту про наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи захисника є надуманими. Однак, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, позиції захисника ОСОБА_4 , який ставить під сумнів безсторонність прокурора при подачі клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , з метою дотримання принципів правосуддя та запобігання виникнення будь-яких сумнівів у учасників судового провадження в неупередженості прокурора ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви про відвід у даному провадженні за апеляційними скаргами захисників на ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою».

Таким чином, як судом першої, так і судом апеляційної інстанції констатовано те, що твердження сторони захисту про наявність підстав для відводу прокурора є надуманими. Підставою ж для задоволення відводу прокурора слугувало виключно запобігання виникнення будь-яких сумнівів у учасників судового провадження в неупередженості прокурора ОСОБА_7 .

2. «Суддя ОСОБА_6 є упередженим, оскільки призначив справу без врахування розумних строків нібито через відпустку, проте перебував на роботі, а не у відпустці і в подальшому призначив судове засідання на 15 листопада 2023 року, тобто будь-якої можливості слухати справу обвинувачена ОСОБА_3 була позбавлена можливості і перебувала під вартою для того, щоб суддя ОСОБА_6 побув у відпустці».

Такі посилання адвоката судом до уваги не приймаються, оскільки буль-яких доказів про перебування чи неперебування судді ОСОБА_6 у відпустці після повернення справи з Верховного Суду матеріали справи не містять, а тому причини призначення суддею ОСОБА_6 судового розгляду у даній справі на 15.11.2023 невідомі слідчому судді, як і стороні захисту, твердження ж про зворотнє є лише припущенням сторони захисту.

3. «Найважливішим аргументом для відводу судді ОСОБА_6 є те, що суддею ОСОБА_6 було подано заяву про відставку, однак рішенням Вищої ради правосуддя від 06.06.2023 йому відмовлено у звільненні у відставку, оскільки для задоволення такої заяви не вистачає 10 місяців 10 днів стажу. Таким чином, суддя ОСОБА_6 має бажання бути звільненим у відставку та для реалізації цього права йому не вистачає лише п`ять місяців стажу. Отже, оскільки обвинувальний акт надійшов до суду 13.07.2023, тобто чотири місяці тому, і наразі ще не закінчено підготовче засідання, за п`ять місяців суддя ОСОБА_6 не зможе розглянути кримінальне провадження, щодо особливо тяжкого злочину, що призведе до перерозподілу справи і зміни судді та до необґрунтованого тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 »

Такі твердження адвоката ОСОБА_4 також не є достатньо мотивованими, оскільки подання суддею ОСОБА_6 заяви про відставку та відмова ВРП у задоволенні такої заяви (такі обставини дійсно мали місце та є загальновідомими) не свідчить про те, що суддя ОСОБА_6 найближчим часом буде звільнений у відставку та не зможе завершити розгляд даного кримінального провадження.

Таким чином, надаючи оцінку заяві адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 слідчий суддя дійшов висновку про її необґрунтованість та безпідставність.

В той же час, вирішуючи питання про відвід судді, суд звертає увагу на наступне.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мироненко і Мартенко проти України», зазначено, що згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

В цьому контексті варто наголосити, що адвокат ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_8 у заяві про відвід та в судовому засіданні зазначали про те, що не довіряють судді ОСОБА_6 , вважаючи його упередженим у даному кримінальному провадженні.

В свою чергу, заява судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 про самовідвід мотивована саме тим, що суддя ОСОБА_6 не може здійснювати розгляд даного кримінального провадження, оскільки у нього внаслідок дослідження всіх обставин під час проведення підготовчого судового засідання, склалося переконання у вказаній справі, що і знайшло своє відображення в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2023. У тексті заяви про самовідвід суддею ОСОБА_6 зазначено, що ним заявляється самовідвід з метою уникнення підстав для виникнення сумнівів в неупередженості під час розгляду даного кримінального провадження та оскільки він не може бути об`єктивним та неупередженим при винесенні рішення по вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи позицію сторін кримінального провадження - судді, обвинуваченої та її захисника, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, та на розгляд її справи поза будь яким сумнівом для обвинуваченої, щодо необ`єктивності та неупередженості складу суду, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про відвід судді, оскільки ці обставини можуть в подальшому викликати сумніви у сторін кримінального провадження в об`єктивності та неупередженості судді при прийнятті ним рішень у даній справі.

Відповідно до частини другої статті 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, 31. 35, 75, 80-82, 309, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 , про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду ним справи №127/20918/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 26.08.2022, задовольнити.

Відвести суддю Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду ним справи №127/20918/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 26.08.2022.

Справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді в порядку передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: