cправа №947/1422/24
провадження №1-кп/947/676/24
У Х В А Л А

12 січня 2024 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000657 від 14.10.2023 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

12.01.2024 року в підготовчому судовому засіданні, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування якого, прокурор зокрема зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 16.10.2023 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 14.01.2024.

Вказував, що оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, та відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Вважав, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, також останній сім`ї та утриманців не має, офіційно не працевлаштований, тому міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, крім того, після вчинення кримінального правопорушення останній не надав необхідну первинну медичну допомогу потерпілому, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, а також не прибути до суду за судовим викликом. Тобто встановлена наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, а також підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення свідчить про антисоціальну спрямованість поведінки обвинуваченого і його агресивну налаштованість.

На даний час не допитані в суді в якості свідків усі очевидці злочину, яким відомо про обставини правопорушення, тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 може тиснути на них, шляхом залякування та примусити давати неправдиві свідчення.

Крім цього, існує ризики, передбачені п.п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, засоби його існування не відомі.

На думку прокурора, інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України і його належної поведінки.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199, 315 КПК України, просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Обвинувачений та його захисники проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували.

Захисник ОСОБА_5 зокрема зазначив, що слідчим зроблена не вірна кваліфікація дії обвинуваченого, оскільки той не мав ні мети, ні наміру вчиняти умисне вбивство, а лише захищався від дій потерпілого, який його душив. У зв`язку з цим, дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ст.124 КПК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони. Крім того, обвинувачений до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, є пенсіонером та ухилятися від суду не збирається. Також просив врахувати особу потерпілого, який притягався до кримінальної відповідальності за побиття жінок. Просив змінити запобіжний захід на будь який інший, окрім застави, оскільки грошових коштів у обвинуваченого немає.

Обвинувачений також пояснив, що потерпілий його душив, а потім він нічого не пам`ятає. Постійного доходу не має, підробляє на ринку. Вживає раз на тиждень міцне пиво. Мати, рідна сестра та дорослий син зараз перебувають як біженці в Австралії, інших родичів в м.Одеса не має. Сестра йому допомагає продуктами, та разом з матір`ю сплачує за квартиру. Квартира, в якій він проживає, належить матері. Закордонного паспорту він не має. Має хронічні захворювання, але до лікаря останні роки з цього приводу не звертався, так як лікувався самостійно.

Потерпілий питання щодо продовження запобіжного заходу залишив на розсуд суду.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 16.10.2023 року, до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, який в подальшому було продовжено до 14.01.2024 року.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З ухвал слідчого судді Київського районного суду міста Одеси про обрання та продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що слідчим суддею враховані ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики обгрунтовуються тим, що з врахуванням презумції невинуватості, у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тобто він може враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваній, з метою уникнення суворої кримінальної відповідальності останній може переховуватися від органу досудового розслідування та у подальшому судового органу, також останній сім`ї та утриманців не має, офіційно не працевлаштований. Підозрюваний добре знає особу потерпілого, який є його знайомим більше 10 років. Крім того, після скоєння кримінального правопорушення останній не надав необхідну первинну медичну допомогу потерпілому.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання, з урахуванням ст.68 КК України, тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Міцних соціальних зв`язків у м.Одеса та в Україні не має, офіційно не працює, на військовому обліку вже не перебуває, так як досяг граничного віку перебування на ньому. Закордонного паспорту також не має, що не перешкоджає його оформити у короткі строки.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину у сукупності з існуючим ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України не дозоляють суду змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого та є достатньою підставою для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним ризикам. На думку суду, тривалість застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у співвідношенні із пред`явленим обвинуваченням та можливою мірою покарання, на даний час не виходить за межі розумного строку тримання обвинуваченого під вартою, а кореспондується з характером суспільного інтересу, який існує у випадку протидії вчиненню кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи.

При цьому, суд вважає, що зміна ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт станом на 12.01.2024 року без надання будь яких належних та допустимих доказів того, що фактичний дохід близьких родичів обвинуваченого дозволить на задовільному рівні утримувати обвинуваченого під домашнім арештом та не поставить їх у скрутне матеріальне становище, є неможливим.

Крім того, суду не надано будь яких належних та допустимих доказів того, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає йому утримуватися під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 177, 199, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 березня 2024 року включно.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1