У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000082 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заводське, Устинівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, пенсіонера за віком, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати. Ухвалити вирок, яким виправдати його.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Ухвалено розстрочити ОСОБА_5 сплату штрафу на дванадцять місяців рівними частинами по 1416 (одній тисячі чотириста шістнадцять) гривень 67 копійок щомісячно.

Цивільний позов Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Миколаївській області до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави майнову шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 154 938 (сто п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривень. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3823 (три тисячі вісімсот двадцять три) гривні 68 копійок. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що він 20.05.2023р. о 08.год. видобув із ставка 98 рибин (карася сріблястого). Доведено лише, що близько 11г. 20.05.2023р. він був на березі ставка, неподалік нього знаходилася виловлена риба, сітки, човен з веслами, але це не означає, що сітки, човен з веслами могли йому належать, а не іншій особі, як і не означає, що рибу добув він, а не інша особа.

Вважає, що суд безпідставно посилається на порушення ст.ст. 27,63 Закону України «Про тваринний світ», ст.26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів». Вказує, що ОСОБА_7 , яка значиться в цивільному позові як представник потерпілого, органом дізнання такою не визнано, її орган дізнання безпідставно визнав законним представником потерпілого, отже, дана фізична особа не була наділена правами подавати цивільний позов, проте суд першої інстанції на дане порушення уваги не звернув, цивільний позов не повернув позивачу та безпідставно його розглянув. На думку обвинуваченого, вирок суду є незаконним, необґрунтованим, а тому вважає, що його слід скасувати та ухвалити виправдувальний вирок щодо нього.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом встановлено та визнано доведеним, що 20.05.2023 року близько 08:00 год. ОСОБА_5 , маючи кримінально-протиправний умисел на незаконне зайняття рибним промислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного вилову риби, без наявності законного дозволу на вилов водних біоресурсів, повністю розуміючи та усвідомлюючи кримінальну караність за це, взявши з дому із собою завчасно підготовлені незаконні знаряддя лову дві ліскові сітки довжиною 41 м, висотою 2 м, з розміром вічка 30 мм, а також довжиною 91 м, висотою 3 м, з розміром вічка 20 мм, надувний гумовий човен, два дерев`яних весла, прийшов до внутрішньої водойми (ставка), розташованої неподалік вулиці Малиновського в місті Новий Буг Баштанського району, Миколаївської області.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , 20.05.2023 року, більш точного часу встановити не виявилось можливим, в порушення ст. ст. 27, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», п.п.1 п.1 розділу 4, п.п.4 п.4 розділу 4, ч.3 додаток 3 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року № 700, наказу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області «Про встановлення весняно-літньої нерестової заборони на лов риби та інших водних біоресурсів у 2023 році» від 29.03.2023 року № 76, із застосуванням заборонених знарядь лову (сіток) в період встановленої заборони на добування риби (період нересту), видобув з внутрішньої водойми (ставка), розташованої неподалік вулиці Малиновського в місті Новий Буг, Баштанського району, Миколаївської області, велику кількість водних біоресурсів, а саме 98 особин карася сріблястого, чим спричинив матеріальну шкоду рибним запасам України на загальну суму 154938 гривень.

Цього ж дня 20.05.2023 року приблизно о 11:00 годині співробітником Управління державного агентства меліорації та рибного господарства в Миколаївській області ОСОБА_8 виявлено на вищевказаній внутрішній водоймі ОСОБА_5 із забороненими знаряддями лову (двома лісковими сітками), великою кількістю водних біоресурсів, а саме карася сріблястого в кількості 98 особин, а також гумовим човном, двома дерев`яними веслами, які вилучені працівниками поліції. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв істотну шкоду рибним запасам України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , судом кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України, як незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_5 дотримано.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, засобами, передбаченими цим кодексом. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, тобто винуватості обвинуваченого, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у відповідності до положень ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, на потерпілого.

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на позицію, Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

В судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_5 , щиро каючись, визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, підтвердивши обставини, зазначені в обвинувальному акті. В судовому засіданні показав, що 20.05.2023 року близько 08:00 год., взявши з дому із собою дві ліскові сітки, надувний гумовий човен, два дерев`яних весла, прибув до ставка, що розташований неподалік вулиці Малиновського в місті Новий Буг Баштанського району Миколаївської області, де, до 11 години, в цьому ставку наловив 98 особин карася сріблястого і був виявлений співробітником Управління державного агентства меліорації та рибного господарства в Миколаївській області ОСОБА_8 , який викликав поліцію, яка вилучила в нього сітки, човен, весла та рибу. Також ОСОБА_5 погодився з розміром матеріальної шкоди, яку спричинив рибним запасам України на загальну суму 154938 гривень.

Висловлена в апеляційній скарзі позиція обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо недоведеності його причетності до незаконного зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду спростовується показами самого обвинуваченого, які були надані в судовому засіданні суду першої інстанції, рапортом інспектора-чергового ВП №1 Баштанського РВП №1 ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 20.05.2023 року, з якого вбачається, що 20.05.2023 року о 10:58 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.05.2023 року о 10:57 за адресою: Новобузький район, м. Новий Буг, вулиця невідома, Рибоохоронному патрулю потрібно наряд поліції до лодочної станції. Затримано невідомого, назвався ОСОБА_10 , який здійснював вилов риби забороненим знаряддям - сітками (а.п.49), заявою головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Миколаївського рибоохоронного патруля ОСОБА_8 від 20.05.2023 року, з якої вбачається, що останній просить притягнути до відповідальності ОСОБА_5 , який 20.05.2023 року близько 11:00 год здійснив незаконний вилов риби карася сріблястого у кількості 98 особин сітками в кількості 2 шт., за допомогою веслового човна (а.п. 50).

Також на підтвердження винуватості ОСОБА_5 , суд дослідив матеріали справи № 481/1023/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ч.4 ст.85 КУпАП, до яких, серед іншого, входять протокол про адміністративне правопорушення № 018040/318 від 20.05.2023 року, з якого вбачається, що на Новобузькому ставі біля м. Новий Буг 20.05.2023 року о 10:45 год. ОСОБА_5 здійснював лов водних біоресурсів забороненими знаряддями лову - сітками у кількості 2 од.: 1) довжина 41 м, вічко 40 мм 2) довжина 90 м, вічко 40 мм, за допомогою гумового веслового човна б/н в період весняно-літньої нерестової заборони на вилов водних біоресурсів та виловив рибу карась сріблястий 98 шт.; опис-оцінка знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, вилучених у порушника ОСОБА_5 20.05.2023 року; опис об`єктів лову (добування), вилучених у порушника ОСОБА_5 від 20.05.2023 року; накладна № 123 від 22.05.2023 року, з якої вбачається, що одержано КУ «Міський геріатричний будинок імені Святого Миколая» рибу карась сріблястий в кількості 98 штук, вагою 8,2 кг; розрахунок заподіяної шкоди рибним запасам України, внаслідок порушення природоохоронного законодавства складеним заступником начальника управління начальником відділу іхтіології, регулювання рибальства та меліорації ОСОБА_11 та головним спеціалістом відділу іхтіології, регулювання рибальства та меліорації ОСОБА_12 від 23.05.2023 року; постанову Новобузького районного суду Миколаївської області № 481/1023/23 від 17.07.2023 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.4 ст.85 КУпАП закрито. Матеріали справи направлено до Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області для внесення відомостей до ЄРДР, здійснення перевірки згідно із нормами КПК України, для вирішення питання про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення та прийняття процесуального рішення у відповідності до вимог КПК України (а.п.97-108).

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах кримінального провадження належних та допустимих доказів, на підтвердження інкримінованого ОСОБА_5 обвинувачення, є безпідставними та невмотивованими.

На підтвердження встановлених фактичних обставин, які у повному обсязі відтворюють картину події та викривають обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні цього кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано посилається на дані письмових і речових доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, досліджені судом, зокрема, і на ті, на які посилається апелянт.

Доказами незаконного зайняття ОСОБА_5 рибним промислом є вилученні у нього знаряддя лову, його перебування біля водойми, вилучення риби, яка знаходилась на березі водойми, що вказувала на те, що рибу щойно виловили.

Зауваження апелянта про те, що суд безпідставно посилається на порушення ним ст.ст. 27,63 Закону України «Про тваринний світ», ст.26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», апеляційний суд вважає необґрунтованими та таким, що зводяться до формальної незгоди з висновками суду щодо оцінки доказів, які були досліджені судом та наведені у вироку, яким суд дав належну та правову оцінку.

Апеляційний суд критично відноситься до позиції обвинуваченого про те що ОСОБА_7 , яка значиться в цивільному позові як представник потерпілого, не була наділена правами подавати цивільний позов. Так, відповідно до постанови про визнання потерпілим від 07.08.2023р., Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Миколаївській області «Миколаївський рибний патруль» визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000082, а відповідно до постанови про визнання законним представником потерпілої сторони від 07.08.2023р. завідувача сектору юридичної роботи Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Миколаївській області «Миколаївський рибний патруль» ОСОБА_7 визнано представником потерпілої сторони у даному кримінальному провадженні (а.с.120-123). На підставі вищезазначеного, дана фізична особа була наділена правами подавати цивільний позов про стягнення шкоди в інтересах Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Миколаївській області «Миколаївський рибний патруль», заподіяної кримінальним правопорушенням .

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, апеляційний суд встановив, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, доводиться також іншими належними, допустимими доказами, які були предметом детального дослідження судом першої інстанції та лягли в основу оскаржуваного вироку, це зокрема: протокол огляду місця події від 20.05.2023 року та таблиці зображень до нього від 20.05.2023 року з якого вбачається, що 20.05.2023 року о 11:42 год дізнавачем СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 , на підставі заяви про незаконний вилов риби, в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , за участю головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Миколаївського рибоохоронного патруля ОСОБА_8 , ОСОБА_5 проведено огляд внутрішньої водойми, що розташована у м. Новий Буг Миколаївської області поблизу вулиці Малиновського, де на березі вказаного внутрішнього водоймища виявлено рибу карась, срібного кольору, розміром від 15-17 см у кількості 98 штук, загальна вага якої становить 8,2 кг. Також на березі внутрішньої водойми виявлено гумовий надувний човен зеленого кольору без маркування з дерев`яним сідлом. Поряд з човном маються два дерев`яних весла. Поряд з оглядовим берегом внутрішнього водоймища учасник огляду ОСОБА_5 вийняв з води сітку месинову, пояснюючи, що даною сіткою здійснював вилов риби. Також ОСОБА_5 дістав другу сітку месинову, на яку з його слів також здійснював вилов риби (а.п. 51-57); розписка ОСОБА_8 , працівника Миколаївського рибоохоронного патруля, від 20.05.2023 року, вбачається, що останній отримав від працівників поліції рибу карась сріблястий в кількості 98 особин, загальною вагою 8,2 кг., які були вилучені під час огляду події від 20.05.2023 року; висновок щодо заподіяння шкоди рибним запасам, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, складеного головним спеціалістом відділу іхтіології, регулювання рибальства та меліорації ОСОБА_12 з якого можна зробити висновок, що рибним запасам України була заподіяна істотна шкода

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідженні всі докази, надані сторонами провадження, яким судом надана оцінка з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, а тому оскаржений вирок відповідає вимогам ст.374 КПК України.

Щодо призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , то воно призначено згідно з вимогами ст.65 КК України. При цьому враховано дані про особу обвинуваченого, який є осудним в розумінні ч. 1 ст.19 КК України, вчинив умисний проступок, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, його матеріальний стан, та прийшов до висновку про можливість призначення покарання ОСОБА_5 в межах розміру та виду покарання, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, призначивши останньому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, врахувавши те, що обвинувачений, на час розгляду кримінального провадження, є пенсіонером та має на утриманні дружину, яка не працює, вважав за можливе розстрочити сплату штрафу на 12 місяців.

Зважаючи на викладене, рішення суду є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження апелянта, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року, стосовно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді