Справа № 487/4609/23
Провадження № 1-кс/487/1019/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотаннястаршого слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000631 від 22.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2043 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відомості щодо якого 22.06.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Дане клопотання мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, шляхом схилення учасників кримінального процесу до дачі завідомо неправдивих показань, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи те, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, його вік та стан здоров`я не перешкоджають триманню під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого, просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що зазначені у клопотанні ризики не доведені, ОСОБА_4 провину визнає та не є суспільно небезпечним.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Групою слідчих першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000631 від 22.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з основної діяльності) від 06.06.2022 ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією, та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.06.2022 № 146 солдата ОСОБА_4 , який прибув для проходження навчання, зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2022 № 174 солдата ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу військової частини, знято з усіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.07.2022 № 92 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду головного сержанта 1 аеромобільного взводу 11 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС 100975Д, визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «старший сержант».

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 06.06.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 із ІНФОРМАЦІЯ_3 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Станом на вересень 2022 року, військова частина НОМЕР_2 на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 залучена до здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії і знаходиться у районі ведення бойових дій на території Миколаївської області у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, а саме угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а особовий склад військової частини НОМЕР_2 , зокрема солдат ОСОБА_4 , виконував бойові завдання на лінії безпосереднього збройного зіткнення із супротивником у районі проведення бойових дій.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 по теперішній час в Україні діє особливий період.

Указом Президента України «Про введення в України воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 123, 124 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

11.09.2022 о 12 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді головного сержанта 1 аеромобільного взводу 11 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення військової служби у районі зосередження підрозділів військової частини НОМЕР_2 , який був визначений у АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце несення військової служби з 11.09.2022.

22.06.2023 старшим слідчим-криміналістом першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0000450 від 07.09.2022 складено та погоджено з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є також особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Зокрема, відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 135 та 136 КПК України, повідомлення про підозру направлено особі засобами поштового зв`язку, вручено, а також вручено і за місцем служби ОСОБА_4 (військова частина НОМЕР_2 ).

В подальшому постановою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 матеріали кримінального провадження кримінального провадження № 0000450 відносно ОСОБА_4 виділено в окреме провадження № 0000631.

06.09.2023 слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу в судове засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у вказаному кримінальному провадженні.

04.12.2023 солдат ОСОБА_4 у супроводі співробітників ІНФОРМАЦІЯ_5 з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

На виконання ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.09.2023 (справа № 487/4609/23, провадження № 1-кс/487/2571/23) 04.12.2023 солдата ОСОБА_4 було затримано.

05.12.2023 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 (справа № 487/4609/23, провадження № 1-кс/487/2570/23) солдату ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 01.02.2024 (включно).

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_2 та додатками до нього щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ; матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 за місцем служби, за місцем реєстрації та місцем мешкання ОСОБА_4 та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони від 29.01.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000631 від 22.06.2023 до 3-х місяців, тобто до 03.03.2024.

Згідно ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого підчас досудового розслідування неповинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики,які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи тяжкість інкримінованогоОСОБА_4 злочину, слідчий суддя вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо завершити досудове слідство у даному кримінальному провадженні у зв`язку із необхідністю проведення значної кількості процесуальних дій.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки, заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою не зменшились, а для повного з`ясування усіх обставин кримінального провадження та усунення протиріч, необхідне проведення ряду слідчих дій, завершення яких до закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можливе.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 197, 199, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № №0000631 від 22.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням його в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" у межах строку досудового розслідування до 03.03.2024 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 01.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1