Справа № 373/876/23
Номер провадження 1-кп/373/147/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000088 від 25.02.2023, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого (РНОКПП: НОМЕР_1 ), військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», раніше неодноразово судимого:

-14.02.2022 вироком Переслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області - за ч.1 ст. 190 КК України;

- 26.12.2022 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, зміненого 13.04.2023 вироком Київського апеляційного суду - за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України (урахування вироку Переслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022);

- 05.04.2023 вироком Переслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, зі змінами згідно Ухвали Київського апеляційного суду від 17.08.2023 - за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч. 2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ст. 70 КК України (складання покарань) та ст. 71 КК України (урахування вироку Переслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.12.2022 та вироку Київського апеляційного суду від 13.04.2023) призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців 20 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених

ч.2 ст. 190 та ч.4 ст. 185 КК України,

установив:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим вироком Переслав-Хмельницкого міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022 за ч.1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

18.12.2022, близько 23:00 год (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину-кафе «Пінний» по вул. Набережна, 1-а у м. Переяслав Бориспільського району Київської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, розуміючи, що він вчиняє їх повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , під приводом тимчасового використання для здійснення телефонного дзвінка поросив у нього мобільний телефон, який не мав наміру повертати. Потерпілий ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, довіряючи ОСОБА_5 , оскільки той був приятелем його знайомого ОСОБА_8 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , добровільно надав йому у тимчасове (разове) користування свій мобільний телефон марки «МОТОРОЛА» моделі «Мото е20», з яким ОСОБА_5 залишив місце події, скориставшись тим, що ОСОБА_7 втратив пильність та відволікся на іншу компанію знайомих, відвідувачів магазину-кафе «Пінний». Заволодівши у такий спосіб мобільним телефоном потерпілого, ОСОБА_5 розпорядився ни на власний розсуд, а саме: вранці наступного дня здав телефон до ломбарду, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 2950, 00 грн, що є вартістю мобільного телефону «МОТОРОЛА» моделі «Мото е20».

Вищевказані протиправні дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як шахрайство, вчинене повторно.

Крім цього, 22.01.2023, близько 19:00 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), у період дії воєнного стану, запровадженого з 05:30 год 24.02.2022 на всій території України на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (затверджено Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022), що неодноразово продовжений у встановленому законом порядку, в тому числі згідно Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022 (затверджено Законом № 2738-ІХ від 16.11.2022) - на строк 90 діб, ОСОБА_5 , перебуваючи у гостях за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_9 а саме: у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що він вчиняє їх повторно та в умовах воєнного стану, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, непомітно для господаря (таємно) вийняв з кишені його кителю, який висів у шафі, золоту обручку 585 проби, вагою 2,7 грамів та одразу з викраденим майном залишив помешкання та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 4187, 56 гривень, що є вартістю викраденої золотої обручки.

Вищевказані протиправні дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні обох кримінальних правопорушень та визнав усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, включаючи вартість майна, яким він незаконно заволодів, та погодився надати суду показання.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та за пропозицією прокурора, яку підтримав обвинувачений та його захисник, за відсутності заперечень інших учасників справи, постановив обмежити судовий розгляд кримінального провадження допитом потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 та допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , а також дослідити документи, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 18.12.2022. близько 22:00-22:30 год він зустрів біля магазину «Пінний» по вул. Набережна, 1-а в м. Переяславі знайомого ОСОБА_10 , з яким був невідомий йому хлопець, як тепер він знає - ОСОБА_5 . Вони познайомилися і всі втрьох зайшли в середину магазину, де було кафе. Там вони разом спілкувались та випивали горілку. З усього видно було, що ОСОБА_5 був добре знайомим, а можливо й товаришем ОСОБА_10 , а тому він (потерпілий) в без остраху дав обвинуваченому на його прохання свій телефон «МОТОРОЛА» Мото е20» для входження у молбільний додаток «Телеграм». Приблизно через двадцять хвилин вони втрьох вийшли з магазину «на перекур», при цьому ОСОБА_5 знову попросив у нього телефон, щоб здійснити якийсь дзвінок. Він знову без вагань дав йому свій мобільний телефон, але не дочекавшись повернення телефону, пішов в приміщення магазину-кафе до інших своїх знайомих, де пробув ще близько десяти хвилин. Про те, що його мобільний телефон у ОСОБА_5 потерпілий на якийсь час забув, а коли вийшов на вулицю, то ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_10 вже не було. Прийшовши додому, він набрав з мобільного телефону вітчима свій номер, але зв`язку не було, як він припускав, тому що батарея його мобільного телефону ще в кафе була майже розряджена. На другий день зранку він пішов до будинку де проживав ОСОБА_11 та чекав його біля під`їзду, в надії, що зустріне його і той скаже де його телефон. Прочекавши до обіду, він повернувся додому, не зустрівшись з ОСОБА_12 . Тоді його вітчим взяв коробку з-під телефону, сів на велосипед та повідомив, що їде в поліцію подавати заяву. Телефон до цього часу йому не повернуто, збитки не відшкодовані.

Свідок ОСОБА_8 надав суду показання аналогічні тим, які надав потерпілий. Підтвердив час та місце події: 18.12.2022, близько 22:00-22:30 в магазині-кафе «Пінний» та біля нього, що у м. Переяславі по вул. Набережна; повідомив, що спочатку, приблизно з 20:00 год він був там разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , а потім прийшов його приятель ОСОБА_7 ; вони сиділи і пили горілку; ОСОБА_5 дійсно просив мобільний телефон у потерпілого, щось подивитись в ньому чи подзвонить; телефон був марки «МОТОРОЛА». Як вийшли на вулицю покурити, то ОСОБА_7 повернувся в кафе до своїх знайомих, а він з ОСОБА_5 трохи постояли і останній не очікувано запропонував йти «по домам» та не чекати ОСОБА_7 . Він не спостерігав за телефоном потерпілого, а тому не підозрював, що ОСОБА_5 залишив його собі і не повернув. Наступного дня вранці до нього (свідка) прийшов ОСОБА_5 та повідомив, що хоче здати мобільний телефон до ломбарду. На запитання де він його взяв ОСОБА_5 не відповів та попросив допомогти здати, зіславшись на те, що у нього немає паспорта. Гроші за телефон в ломбарді «Скарбничка», що на вокзалі, отримав ОСОБА_5 , скільки саме свідок не пам`ятає.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав показання потерпілого та свідка правдивими та показав суду, що 18.12.2022 у вечірній час, після 21:00 год він був у магазині-кафе «Пінний» в м. Переяславі разом з приятелем ОСОБА_8 , який там познайомив його з ОСОБА_7 , і вони втрьох сиділи відпочивали в кафе, пили горілку. У ОСОБА_7 був телефон марки «МОТОРОЛА». ОСОБА_8 і він брали мобільний телефон у потерпілого, щоб зайти в додаток «Телеграм» і вони разом листали новини. Він бачив, що потерпілий не дуже пильнує за телефоном, відволікається, спілкується з іншими знайомими. Тоді він вирішив заволодіти його телефоном. Вони посиділи трохи і через деякий часвін знову попросив у ОСОБА_7 телефон під приводом необхідності здійснити дзвінок, не маючи наміру його повертати. Коли вони вийшли на вулицю, сказав потерпілому, що він з ОСОБА_13 ще постоять, перекурять. У той час, коли ОСОБА_7 повернувся у кафе, він ( ОСОБА_5 ) з метою заволодіння телефоном потерпілого сказав ОСОБА_8 , що пора йти додому, бо скоро закінчується комендантська година, і вони пішли, а ОСОБА_7 залишився в кафе. Він не повідомляв ОСОБА_8 , що забрав із собою телефон ОСОБА_7 . Також не сказав йому про це і на другий день вранці, коли прийшов до нього з проханням допомогти здати мобільний телефон до ломбарду. В ломбарді йому дали за телефон 2400 грн.

Також обвинувачений ОСОБА_5 показав суду, що 22.01.2023 увечері він прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 . Там була вечірка, під час якої він разом з іншими чоловіками розпивали спиртні напої. Перебуваючи вдома у ОСОБА_9 22.01.2023, близько 19:00 год він запропонував ОСОБА_9 зняти з пальця золоту обручку, щоб дівчата не подумали, що він одружений. Це він сказав навмисно, маючи намір викрасти обручку, яка належить потерпілому. ОСОБА_9 , перебуваючи в кімнаті, в його присутності та за його порадою зняв з пальця обручку та поклав у кишеню свого кітеля, що висів в шафі. Після цього потерпілий пішов на кухню до друзів, а він ( ОСОБА_5 ) у той момент, коли залишився один в кімнаті непомітно вийняв з кишені кітелю золоту обручку та сховав її до кишені своїх брюк та одразу вийшов з квартири та пішов додому. Наступного дня вранці він здав викрадену золоту обручку до ломбарду, виручивши за неї 2000 грн.

Вислухавши показання обвинуваченого, суд встановив що вони повністю узгоджуються з формулюванням обвинувачення, не протирічать показанням потерпілого та свідка. Вказане є достатнім для встановлення винуватості ОСОБА_5 .

Отже суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена поза розумним сумнівом, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном (мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 ) шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), а саме: золотої обручки потерпілого ОСОБА_9 , вчиненому повторно, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд у відповідності до положень ст. 65 КК України враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кожного кримінального правопорушення, обставини їх вчинення, розмір заподіяних збитків, приймає до уваги відомості про особу винного, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено, ОСОБА_5 , маючи судимість за ч.1 ст. 190 КК України, повторно вчинив умисні корисливі злочини: шахрайство (ч.2 ст. 190 КК) та крадіжку в умовах воєнного стану (ч.4 ст. 185 КК), що значно підвищує ступінь суспільної небезпечності як відповідних кримінальних діянь, так і самого обвинуваченого.

Згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, що передбачає покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Обставинами, які згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання винного, судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, що виразилось в участі обвинуваченого у слідчих діях, наданні ним викривальних показань відносно себе на досудовому розслідуванні та в суді, розкаянні у вчиненому перед судом та висловленні готовності понести суворе покарання за всі злочини, які вчинив, оскільки сам засуджує свою злочинну поведінку.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання (у редакції чинній на момент скоєння злочинів), обвинуваченому не інкримінуються та судом не встановлені.

Визначаючи вид та міру покарання ОСОБА_5 за кожен злочин окремо та за їх сукупністю, суд також враховує відомості про особу обвинуваченого, який: згідно повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на військовому обліку призовників з 23.01.2018; згідно довідок медичного закладу КНП «Переяславська БЛІЛ не звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра та нарколога; згідно характеристики з місця проживання серед сусідів авторитетом та повагою не користується, зловживає спиртними напоями, схильний до вчинення крадіжок; згідно відповіді, отриманої на вимогу слідчого від УІАП ГУ НП в Київській області, ОСОБА_5 вперше притягувався за кримінальним законом 04.08.2021 за ч.1 ст. 190 КК України, але вказане кримінальне провадження ухвалою суду від 12.11.2021 було закрите на підставі ст. 46 КК України (примирення з потерпілим). В подальшому ОСОБА_5 був засуджений та на момент вчинення злочинів, які є предметом цього розгляду, мав судимість за ч.1 ст. 190 КК України згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022, яким на підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне та доцільне призначити ОСОБА_5 покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо у виді позбавлення волі в межах санкцій відповідних норм кримінального закону, а саме: за ч.2 ст. 190 КК України 1 рік позбавлення волі; за ч.4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі, та на підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, тобто 5 років позбавлення волі.

Водночас, вирішуючи питання призначення остаточного покарання суд бере до уваги, що окрім вказаних кримінальних правопорушень, до постановлення вироку у цій справі ОСОБА_5 вчинив інші кримінальні правопорушення, за що він вже засуджений попередніми вироками, кожен з яких врахований у наступному вироку.

Так, після постановлення вироку від 14.02.2022 ОСОБА_5 вчинив кілька епізодів крадіжок, за що засуджений за ч.4 ст. 185 КК України вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.12.2022, яким враховано попередній вирок від 14.02.2022 та з урахуванням змін згідно вироку Київського апеляційного суду від 13.04.2023 на підставі ст. 71 КК України визначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

В подальшому, після постановлення вироку від 26.12.2022 ОСОБА_5 вчинив кілька епізодів крадіжок, шахрайство та замах на грабіж, за що засуджений за ч.4 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.4 ст. 186 та ч.2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 70 КК України вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.04.2023 зі змінами згідно Ухвали Київського апеляційного суду від 17.08.2023, якою до покарання, визначеного за сукупністю злочинів, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.12.2022 (з урахуванням змін згідно вироку Київського апеляційного суду від 13.04.2023) та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків 6 років 6 місяців та 20 днів позбавлення волі (справа № 373/421/23).

Злочини, які є предметом цього судового розгляду, вчинені ОСОБА_5 до постановлення вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.04.2023 зі змінами згідно Ухвали Київського апеляційного суду від 17.08.2023 у справі №373/421/23, а тому підстав для застосування положень ч.1 ст. 71 КК України у суду немає.

Враховуючи, що після постановлення вироку від 05.04.2023 зі змінами згідно ухвали апеляційного суду від 17.08.2023 у справі № 373/421/23, у цьому кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_5 винен ще й в інших кримінальних правопорушеннях, які вчинені ним 18.12.2022 та 22.01.2023, тобто до постановлення попереднього вироку, суд вбачає наявність підстав для застосування положення ч.4 ст. 70 КК України, яким визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Отже, на підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 суд призначає за сукупністю кримінальних правопорушень з врахуванням попереднього вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.04.2023 зі змінами згідно Ухвали Київського апеляційного суду від 17.08.2023, шляхом часткового складання покарань за цим вироком (5 років позбавлення волі) та за попереднім вироком (6 років 6 місяців 20 днів позбавлення волі), не виходячи при цьому за межі, встановлені санкцією ч.4 ст. 185 КК України, яка передбачає більш суворе покарання з числа вчинених кримінальних правопорушень, що відповідає з`ясованим обставинам та положенням частин першої-третьої статті 70 КК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчих експертиз №1158/23 від 02.03.2023 та № 2124 від 25.02.2023 становлять суму 420,00 гривні (220 грн. +220 грн), які на підставі ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів, яким є коробка з-під мобільного телефону, що належить потерпілому та зберігається у кімнаті речових доказів відділу поліції №1 Бориспільського РУП, суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не обирався, оскільки він утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку із відбуванням покарання за попередніми вироками.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 190 та ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст. 190 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України врахувати вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.04.2023 зі змінами згідно Ухвали Київського апеляційного суду від 17.08.2023 та шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шість) років 10 (десять) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили та на підставі положень ч.4 ст. 70 КК України у строк остаточного покарання, призначеного цим вироком, зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 440,00 грн (чотириста сорок гривень).

Речовий доказ, а саме: коробку з-під мобільного телефону, яка поміщена до спеціального пакету INP №1001992 та зберігається у кімнаті речових доказів ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області повернути потерпілому ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано жодним учасником кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1