Єдиний унікальний № 946/8619/23
Провадження № 1-кп/946/642/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

27 грудня 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001147, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

Суть питання, що вирішується

1.Прокурор ОСОБА_4 подав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме на те, що обвинувачений, усвідомлюючи ступінь тяжкості покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені судом обставини

2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 .

3.Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, обвинувачений послався на розсуд суду, а захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт, пославшись на те, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою без остаточного рішення суду.

4.Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.10.2023 відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 03.01.2024. При цьому була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тобто ризиків того, що обвинувачений, усвідомлюючи ступінь тяжкості покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

5.На даний час судом вперше вирішується питання про продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії судового розгляду, тому суд не погоджується з позицією сторони захисту про тривале тримання обвинуваченого під вартою без остаточного рішення суду. До того ж судове засідання було відкладене саме за клопотанням сторони захисту про ознайомлення з матеріалами справи.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

6.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

7.За змістом ч. ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

8.При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

9.Тому при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд оцінює тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (38 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, те, що обвинувачений, буди раніше судимим за вчинення особливо тяжкого насильницького злочину проти життя особи, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину також проти життя особи через нетривалий час після відбуття покарання за попередньою судимістю, суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, з метою його уникнення має можливість та може переховуватися від суду. Крім того, він перебував у розшуку в рамках цього кримінального провадження, тобто в даному випадку прокурором доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

10. Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не завершений, судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, не допитані всі свідки, а відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, він, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на них шляхом умовлянь та погроз з метою схилити до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

11. Також слід зазначити, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи, знову обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, один з яких є тяжким із застосуванням насильства проти життя особи, що свідчать про те, що існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення. Тому суд вважає, що прокурором доведено продовження існування також і ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК.

12.Більше того, з урахуванням того, що Україні введений воєнний стан, під час якого можуть виникнути непередбачувані обставини, які можуть становити небезпеку як для самого обвинуваченого, так і для суспільства, а також те, що підрозділи Національної поліції в цей час виконують інші важливі завдання з урахуванням введеного воєнного стану, то вищезазначені існуючі ризики значно збільшуються, а здійснення контролю щодо їх упередження та за поведінкою обвинуваченого значно ускладняється у випадку застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

13.Таким чином, з урахуванням викладених обставин, особи ОСОБА_3 , а також того, що судовий розгляд ще не завершений та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 25.02.2024.

14.При цьому, з урахуванням вказаних обставин, на підставі п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК суд вважає недоцільним визначати ОСОБА_3 розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, ч. 2 ст. 331, ст.ст. 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 25 лютого 2024 року, без визначення розміру застави.

3.Строк дії наявної ухвали про тримання обвинуваченого під вартою закінчується 25 лютого 2024 року.

4.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1