ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/229/22 Номер провадження 11-кп/814/1763/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000033, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 10 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоружівка, Оржицького (наразі Лубенського) району, Полтавської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, працюючого трактористом у ФГ «Альфа-7», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, визнано винуватим та засуджено:

-за ч. 4 ст. 246 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків,передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням внаслідок незаконної порубки деревини залишено без розгляду.

Скасовано накладений арешт на майно, вирішено порядок стягнення судових витрат та долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 10.03.2022 близько 6 години 00 хвилин ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання в с. Хоружівка Лубенського району Полтавської області, де в нього виник злочинний умисел на незаконну порубку дерев у полезахисній смузі (захисних лісових насадженнях), розташованої неподалік с. Хоружівка Лубенського району Полтавської області.

У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, що виконують ґрунтозахисні функції, які у відповідності зі ст. 4 Лісового кодексу України є складовою частиною лісового фонду України, ОСОБА_7 в полезахисній лісовій смузі (захисних лісових насадженнях), яка розташована в адміністративних межах Вишневого старостинського округу, що входить до Новооржицької селищної ради за межами населеного пункту, за координатами: північна широта 49°59'31'', східна довгота 32°41'14", і знаходяться в адміністративному підпорядкуванні Вишневого старостинського округу, з корисливою метою, діючи умисно, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, без відповідного на те дозволу (лісорубного квитка) за допомогою бензопили марки «Foresta FА-38S» вчинив самовільну незаконну порубку двадцяти сироростучих дерев різними діаметрами на пнях, а саме: дерева породи ясен 55x55 см, дерева породи ясен 34x35 см, дерева породи ясен 31x32 см, дерева породи дуб 41x47 см, дерева породи дуб 52x57 см, дерева породи дуб 47x50 см, дерева породи дуб 41x42 см, дерева породи дуб 60x52 см, дерева породи ясен 51x51 см, дерева породи ясен 33x33 см, дерева породи яблуня 34x33 см, дерева породи дуб 62x60 см, дерева породи дуб 32x31 см, дерева породи дуб 47x53 см, дерева породи дуб 45x45 см, дерева породи дуб 42x44 см, дерева породи берест 22x24 см, дерева породи берест 22x25 см, дерева породи берест 24x22 см, дерева породи берест 14x13 см, спричинивши шкоду інтересам держави в сфері охорони природного навколишнього середовища на загальну суму 212 611,69 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 246 КК України, та виправдати його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні залишити за державою.

Бензопилу марки «Foresta FA-38S», с/н НОМЕР_1 , яка зберігається в кімнаті речових доказів СПД № 1 ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Незалежності, 14, сел. Оржиця Лубенського району Полтавської області - повернути власнику.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не взяв до уваги, що при направленні обвинувального акту до суду та впродовж судового розгляду, стороною обвинувачення не надано та судом не досліджено жодного документу, який би свідчив про віднесення місця вказаної незаконної порубки дерев до лісів, захисних та інших лісових насаджень, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони діяння, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, та однією з обов`язкових об`єктивних ознак.

Посилається, що 10.07.2018 Верховною радою України прийнято Закон № 2498- VIII, яким було внесено зміни до ст. 5 Лісового кодексу України, відповідно до яких з 01.01.2019 до земель лісогосподарського призначення більше не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

Отже вказує, що на підтвердження віднесення певної ділянки землі до лісової в якості доказів має бути надано документи про її виділення відповідно до положень ЛК України для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів, однак, жодного документа з даного приводу матеріали справи не містять і судом в ході розгляду справи такі документи не вивчалися.

Вказує, що твердження суду першої інстанції про те, що суддею особисто встановлено, що спиляні дерева розміщувалися у полезахисній лісовій смузі, в ході огляду речових доказів за місцем їхнього зберігання, не відповідають вимогам процесуального законодавства, оскільки суддя не являється спеціалістом ні у сфері земельних, ні у сфері лісогосподарських відносин та не володіє жодними спеціальними знаннями з цього приводу, а протокол огляду від 10.03.2022 взагалі не містить вказівки того, що оглянута місцевість відноситься саме до полезахисної лісової смуги.

Крім того зазначає, що проведений ДП «Миргородський лісгосп» попередній розрахунок заподіяної шкоди не відповідає вимогам Постанови КМУ від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», а тому є недопустимим доказом. Також вказує, що судом не досліджено в ході судового розгляду жодних документів на підтвердження наявності у жодної із осіб, які склали довідку Державного підприємства «Миргородське лісове господарство» № 10-05/315 від 15.03.2022 р., спеціальних знань і спроможності надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.У зв`язку з чим, вважає, що висновки судово-економічної експертизи№ СЕ-19/117-22/2676-ЕК від 31.03.2022 року проведена на підставі попереднього розрахунку ДП «Миргородський лісгосп», є, також, недопустимим доказом.

Крім того посилається, що вихідні дані, надані експерту, не відповідають матеріалам справи, оскільки на арк.1 висновку експерта зазначено, що «Обставини справи, відомі з постанови про призначення судово-економічної експертизи, свідчать про те, що 10.03.2022 року незаконна порубка дерев була вчинена в лісосмузі». Зазначає, що за таких даних піддягають застосуванню норми Постанови КМУ від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Водночас, вказує, що у разі вказання в постанові слідчого у відповідності до зазначеного в обвинувальному акті та у вироці суду того, що місцем порубки є полезахисна смуга, - висновок експерта щодо правильності проведення розрахунків, вочевидь, був би іншим, оскільки в такому випадку зазначена Постанова застосуванню не підлягає.

Зазначає, що єдиним джерелом доказової інформації, на підставі якої суддя дійшов висновку про доведеність факту порубки обвинуваченим сироростучих дерев, є протокол огляду від 10.03.2022, складений старшим слідчим СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 , за участі понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також спеціаліста - помічника лісничого Оржицького лісництва ДП «Миргородський лісгосп» ОСОБА_14 .

Проте зазначає, що у вказаному протоколі огляду слідчим безпідставно вказано, що огляд проводиться у лісосмузі, координати якої встановлено за допомогою мобільного додатку, а з протоколу не вбачається підстав, з яких слідчий дійшов висновку про належність оглянутої земельної ділянки і насаджень на ній до лісосмуг.

При цьому вказує, що незрозуміло яким методом слідчий, який не є експертом та спеціалістом, визначив породу дерев та їх стан як сироростучі, виявлених 20 пнів та стовбурів, а також покрижованої деревини, не зрозуміло яким чином слідчий в ході огляду встановлював розміри пнів, що вони означають та яка вимірювальна техніка застосована,у протоколі огляду з цього приводу будь-які відомості відсутні.

Зазначає що у вказаній слідчий дії брав участь у якості спеціаліста - помічник лісничого Оржицького лісництва ДП «Миргородський лісгосп» ОСОБА_14 , однак стороною обвинувачення не надані відомості про надання помічником лісничого Оржицького лісництва ДП «Миргородський лісгосп» ОСОБА_14 консультацій та висновків, а також технічної допомоги під час досудового розслідування. Також вказує, що не надано доказів, що помічник лісничого Оржицького лісництва ДП «Миргородський лісгосп» ОСОБА_14 володіє спеціальними знаннями та навичками і може надавати консультації та висновки (документ про освіту, сертифікати, дипломи, свідоцтва), документ з місця роботи. Крім того зазначає, що протокол слідчої дії не містить зазначення будь-яких технічних засобів вимірювання, які використовувалися в ході проведення слідчої дії для проведення замірів діаметру та довжини стовбурів спиляних дерев, не зазначено способу чи методу, яким встановлювалася сироростучість деревини, а також - вказання особи, яка проводила таке визначення істотної характеристики об`єктів огляду.

Крім того наголошує, що висновок спеціаліста до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути отриманий лише для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку (п. 3 ч. 3 ст. 214 КПК України), у той час як ч. 1 ст. 246 КК України, так і ч. 4 ст. 246 КК України до кримінальних проступків не відносяться.

Також вказує, що не здобуто доказів, до яких саме порід дерев відносяться виявлені 20 пнів спиляних дерев та стовбурів, а також покрижованої деревини шляхом проведення відповідних експертних досліджень.

Зазначає, що стороною обвинувачення не представлено доказів того, яку саме величину (діаметр, довжину, висоту тощо) мав на увазі слідчий, визначаючи розмір 20 пнів дерев під час огляду місця події, а тому є незрозумілим яка з двох цифр, зазначених у протоколі огляду від 10.03.2022 як розмір кожного пня, яка є його діаметром. На відсутність діаметрів пнів у корі зрубаних дерев звертає увагу експерт при проведенні судово-економічної експертизи № СЕ-19/117-22/2676-ЕК від 31.03.2022 року.

Вказує, що в ході огляду речових доказів за місцем їхнього зберігання, жодного стовбура спиляних дерев, про які стверджується в обвинувальному акті, на місці виявлено не було, натомість було виявлено пеньки, кількість яких у процесуально визначений спосіб не встановлювалася, що свідчить про не проведення судом безпосереднього дослідження речових доказів,що призвело до неможливості точного встановлення судом як кількості зрубаних дерев, так і їхніх порід та характеристик деревини (сироростучі чи сухостій).

Також, вказує про не доведення факту незаконної порубки дерев біля с. Хоружівка Лубенського району у кількості 20 шт. саме ОСОБА_7 , оскільки в судовому засіданні, останній зазначив, що у зелених насадженнях поблизу с. Хоружівка Лубенського району Полтавської області ним було спиляно приблизно 10 сухостійних дерев з метою використання для обігріву учасників територіальної оборони села від можливої агресії збройних сил Російської Федерації, які самоорганізувалися для захисту та цілодобово чергували у створених власними силами бліндажах.

Зазначає, що відповідно рапорту помічника чергового сектору поліцейської діяльності смт. Оржиця ОСОБА_15 , саме з повідомленням про незаконну рубку 10 дерев між с. Хоружівка та Воронинці Лубенського району Полтавської області звернувся до поліції 10.03.2022 року о 16-00 год староста села Воронинці, який підтвердив це і в ході допиту у суді.

Вказує, що інші допитані в ході судового розгляду свідки також не підтвердили факт вчинення порубки дерев саме ОСОБА_7 та у кількості 20 шт.

Також вказує, що експертом не надано однозначного висновку про зріз наданих на дослідження дерев саме бензопилою, належною ОСОБА_7 , оскільки згідно п. 2 висновку судово-трасологічної експертизи від 11.04.2022 року зазначено, що сліди розпилу на торцевих поверхнях, наданих на дослідження 20 зрізів прикореневих тин дерев могли бути залишені як робочими частинами (ланцюгом) бензинової ланцюгової пилки марки «FORESTA FA-38S», наданої на дослідження, так і робочими тинами іншого предмету (інструменту) аналогічною за будовою та розмірами робочої поверхні.

Кім того вказує, що в оскаржуваному вироці суддя першої інстанції вийшов за межі висунутого обвинувачення без обґрунтування такого виходу у вироці та за відсутності передбачених для цього законом підстав.

Зазначає, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у завданні істотної шкоди інтересам держави у сфері охорони природного навколишнього середовища, що є кваліфікуючою ознакою ч. 1 ст. 246 КК України, але при цьому його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 246 КК України, за кваліфікуючою ознакою - спричинення тяжких наслідків.

Також, вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що в ході досудового слідства слідчим ОСОБА_7 не роз`яснювалося право на захист, а відтак він був позбавлений права користуватися допомогою захисника в ході проведення з його участю процесуальних дій, зокрема, в ході слідчого експерименту ОСОБА_7 не роз`яснено право на захист, а отже відомості, отримані в ході цієї слідчої дії з порушенням істотних прав і свобод, повинні бути визнані недопустимими доказами.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів скарги, вважав вирок суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.246 КК України, а саме незаконна порубка дерев в захисних лісових насадженнях, що спричинили тяжкі наслідки - є правильним, оскільки ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у суді належних і допустимих доказах та детально наведених у вироку, як того вимагає ст. 374 КПК України.

Поряд із цим, колегія суддів вважає надуманими доводи сторони захисту щодо недопустимості зібраних доказів, а також невідповідності висунутого обвинувачення правовій кваліфікації кримінального правопорушення.

Є не релевантним посилання захисника на порушення стороною обвинувачення вимог ст. 5 Лісового кодексу України, через ненадання суду підтверджуючих документів про виділення земельної ділянки, де відбулася незаконна порубка, для ведення лісогосподарського призначення. Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_7 не ставиться у провину вирубку лісу у лісовому господарстві та не визначено таке господарство як потерпілу сторону. Отже в даному випадку не підлягає застосуванню положення ст. 5 ЛК України.

Натомість обвинувальний акт містить посилання на ст. 4 ЛК, якою визначено які саме насадження відносяться до лісового фонду та порубка яких без відповідного дозволу складає об`єктивну сторону ст. 246 КК України.

Зокрема, з посиланням на вказану статтю ЛК, сторона обвинувачення визначає незаконні дії ОСОБА_7 , що полягали у незаконній порубці сироростучих дерев у полезахисній смузі та, у зв`язку з цим, спричинення збитків територіальній громаді.

У своїх вимогах захисник вказує: «… вихідні дані, надані експерту, не відповідають матеріалам справи, оскільки на арк.1 висновку експерта зазначено, що «Обставини справи, відомі з постанови про призначення судово-економічної експертизи, свідчать про те, що 10.03.2022 незаконна порубка дерев була вчинена в лісосмузі». Зазначає, що за таких даних піддягають застосуванню норми Постанови КМУ від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Водночас, вказує, що у разі вказання в постанові слідчого у відповідності до зазначеного в обвинувальному акті та у вироці суду того, що місцем порубки є полезахисна смуга, - висновок експерта щодо правильності проведення розрахунків, вочевидь, був би іншим, оскільки в такому випадку зазначена Постанова застосуванню не підлягає».

На спростування вказаних доводів слід зазначити, що ст.4 ЛК не містить визначення полезахисна смуга та лісосмуга, натомість у вказаній статті зазначено, що до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу.

Отже визначення у вироку суду полезахисна смуга та визначення у протоколі огляду лісосмуга фактично є одним і тим самим захисним насадженням лінійного типу, мова про яке йдеться у ст. 4 ЛК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає твердження захисника про недопустимість висновку судово-економічної експертизи №СЕ-19/117-22/2676-ЕК від 31.03.2022, яким встановлено розмір збитків, спричинених Територіальній громаді внаслідок порубки дерев, через застосування норм Постанови КМУ від 23.07.2008 №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» - надуманим. Більш того, захисник не вказує яку саме постанову чи положення про обчислення розміру збитків, на її переконання, слід застосовувати у даному випадку.

Хибним є судження захисника про те, що висновок судово-економічної експертизи №СЕ-19/117-22/2676-ЕК від 31.03.2022 походить від попереднього розрахунку розміру шкоди, виконаного ДП «Миргородський лісгосп», що зазначений у листі №10-05/315 від 15.03.2022, навпаки даний висновок підтверджує вказаний у листі розмір шкоди в сумі 212611 грн. 69 коп. При цьому висновок зроблений в межах компетенції експерта та з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Захисник вказував на те, що для визначення того, чи належать дерева, у незаконній порубці яких обвинувачується ОСОБА_7 , до сироростучих дерев чи сухостійних, та до якої породи належать такі дерева, необхідним є проведення судової біологічної експертизи і такої експертизи проведено не було. Проте суд правильно не погодився з таким твердженням, оскільки, як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події від 10.03.2022, протокол складався з участю спеціаліста: помічника лісничого Оржицького лісництва ДП «Миргородський лісгосп» ОСОБА_14 , який і визначав породи спиляних дерев, та належність цих дерев до розряду сироростучих чи сухостійних.

Відповідно до п.5 Постанови КМУ від 16 вересня 2009 р. N 976 «Про затвердження Положення про державну лісову охорону, лісову охорону інших лісокористувачів та власників лісів» до посадових осіб держлісоохорони належать посадові особи Держлісагентства, Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з питань лісового і мисливського господарства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства, згідно з додатком.

До посадових осіб лісової охорони інших постійних лісокористувачів та власників лісів відносяться посадові особи підприємств, установ, організацій, які не належать до сфери управління Держлісагентства, та у постійному користуванні або власності яких перебувають ліси, згідно з додатком.

У додатку до вказаного положення визнач ено перелік посадових осіб державної лісової охорони, лісової охорони інших постійних лісокористувачів та власників лісів та зокрема вказано, що до них відносяться Керівник, головний лісничий, головний мисливствознавець, начальник відділу (сектору) лісового господарства та інженери відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору) охорони і захисту лісу та інженери відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору), спеціалісти відділу (сектору) мисливського господарства всіх категорій, лісничий, державний районний мисливствознавець, мисливствознавець, помічник лісничого, старший майстер лісу, майстер лісу, начальник лісової пожежної станції, старший єгер та єгер державного лісогосподарського (лісомисливського) підприємства, державного мисливського господарства.

Згідно з п.7 вказаної Постанови посадові особи відповідно до покладених на них завдань мають право визначати за затвердженими таксами і методиками розмір збитків, завданих лісовому або мисливському господарству, та шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання.

Отже, всупереч доводам апеляційної скарги, законодавець поклав на помічника лісничого завдання визначати розмір шкоди.

З урахування наведеного, завданням помічника лісничого за своєю посадою було надати кваліфіковану допомогу слідчому під час проведення слідчої дії огляду місця події з метою визначити породу спиляних дерев та провести відповідні заміри.

Слідчим під час проведення огляду було встановлено особу спеціаліста помічника лісничого Оржицького лісництва ДП «Миргородський лісгосп» ОСОБА_14 , про що зазначено у протоколі огляду від 10.03.2022. Будь яких зауважень чи заперечень проти встановлення та залучення вказаної особи до проведення слідчої дії, чи не роз`яснення йому його прав та обов`язків, передбачених ст.71 КПК України, чи неналежного виконання ним своїх обов`язків протокол огляду не містить. Відсутні були такі зауваження і під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження під час виконання слідчим вимог ст. 290 КПК України.

Отже твердження сторони захисту про неповноважність особи ОСОБА_14 як спеціаліста у кримінальному провадженні колегія суддів вважає надуманим.

Матеріали даного кримінального провадження не містять висновок спеціаліста, про що помилково зазначає захисник.

Є очевидним, що для вимірювання діаметру спиляних дерев слідчим було застосовано прилад для вимірювання довжини, оскільки як зазначено у самому протоколі розміри пнів були визначені у сантиметрах, тобто одиниця довжини в системах SI та СГС, які є загально застосованими. Та знову слід зауважити, що згідно того ж протоколу огляду в учасників слідчої дії зауважень до виміряних розмірів пнів спиляних дерев не було.

Протокол огляду від 10.03.2022 складений у відповідності до вимог КПК та на місці огляду робилися прикореневі зрізи пеньків, вони нумерувалися та опечатувалися, і фото цих зрізів з відповідними вимірювальними засобами та з зазначенням розмірів з застосуванням вимірювальних засобів містяться у вигляді додатків до висновку експерта № СЕ-19/117-22/3387-ЕК від 11.04.2022, в якому також вказано застосовані вимірювальні засоби (т.1 а.с. 221-232).

Статтею 357 КПК України визначено наступне: 1. Речові докази оглядаються судом, а також подаються для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження. Особи, яким подані для ознайомлення речові докази, можуть звернути увагу суду на ті чи інші обставини, пов`язані з річчю та її оглядом.

2. Огляд речових доказів, які не можна доставити в судове засідання, за необхідності проводиться за їх місцезнаходженням.

Суд першої інстанції відповідно до вказаної норми закону, оглянув на місцевості речові докази спиляні дерева та переконався, що вони розміщувалися у полезахисній лісосмузі. При цьому колегія суддів вважає, що для визначення того факту, що спиляні дерева росли у лісосмузі спеціальні знання не потрібні, позаяк суд переконався у цьому особисто. Також на підтвердження вказаного факту, суд у вироку правильно послався на протокол огляду від 10.03.2022, де було зазначено, що дерева були спиляні у лісосмузі.

Судом першої інстанції також надано оцінку тому, що обвинувачений спиляв саме 20 дерев, що підтверджується зокрема, протоколом огляду від 10.03.2022 (т. 1 а.с. 168-175); фототаблицею до протоколу огляду від 10.03.2022 (т. 1 а.с. 176-180), з яких вбачається яка кількість дерев була спиляна на місці пригоди; заявою ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 198), в якій він повідомляє, що бензопилою «Фореста» 10.03.2022 здійснив незаконну порубку дерев в кількості 20 штук в лісосмузі поблизу с. Хоружівка; протоколом огляду від 12.03.2022 (т.1 а.с. 199-201); фототаблицею до протоколу огляду від 12.03.2022 (т. 1 а.с. 202); протоколом проведення слідчого експерименту від 18.04.2022 (т. 2 а.с. 5-7), відтвореним в судовому засіданні відеозаписом з фіксацією проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , де ОСОБА_7 детально розповідає як спилював дерева і вказує на місця, де він спилював дерева.

Також судом були перевірені твердження захисника про те, що не здобуто доказів, до яких саме порід дерев відносяться виявлені 20 пнів спиляних дерев та стовбурів, а також покрижованої деревини, та зазначено, що вони спростовуються даними протоколу огляду від 10.03.2022 (т. 1 а.с. 168-175). Змістом цього ж доказу спростовується твердження захисника про те, що у кримінальному провадженні відсутні докази розміру пнів у корі, виявлені в ході огляду місця події від 10.03.2022.

Ствердження захисника про те, що обвинуваченому не було роз`яснено права на захист перед проведенням слідчого експерименту від 18.04.2022, не відповідають наявним матеріалам справи. Як вбачається із протоколу роз`яснення права на захист (т. 2 а.с. 4) ОСОБА_7 18.04.2022 о 13-30 год. роз`яснено право на кваліфіковану правову допомогу, яке він може реалізувати, обравши собі захисника, або шляхом призначення йому захисника безоплатно за рахунок держави. В той же час, у зазначеному протоколі, ОСОБА_7 вказав, що свої права та інтереси бажає захищати самостійно без участі захисника. Також наявна пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, де обвинувачений повністю ознайомився із ними та 18.04.2022 поставив свій підпис.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту (т. 2 а.с. 5), слідча дія розпочалася 18.04.2022 о 16 год. 06 хв., тобто в той же день, з проміжком менше 3-х годин з моменту роз`яснення права на кваліфіковану правову допомогу.

Жодних зауважень зі сторони ОСОБА_7 , зокрема й щодо порушення його права на захист, протокол слідчого експерименту від 18.04.2022, не містить.

Твердження захисника про те, що експертом не надано однозначного висновку про зріз наданих на дослідження дерев саме бензопилою, належною ОСОБА_7 , є безпідставним.

У п. 2 висновку судово-трасологічної експертизи від 11.04.2022 зазначено, що сліди розпилу на торцевих поверхнях, наданих на дослідження 20 зрізів прикореневих тин дерев могли бути залишені як робочими частинами (ланцюгом) бензинової ланцюгової пилки марки «FORESTA FA-38S», наданої на дослідження, так і робочими тинами іншого предмету (інструменту) аналогічною за будовою та розмірами робочої поверхні.

Оскільки докази у кримінальному провадженні оцінюються в їх сукупності, то з урахуванням інших доказів, які доводять причетність ОСОБА_7 до вчинення даного кримінального правопорушення, суд першої інстанції правильно послався на вказаний висновок експертизи як на черговий доказ вини обвинуваченого. Слід зазначити, що вказаним висновком не спростована причетність ОСОБА_7 до незаконної порубки деревини.

Дії винної особи кваліфікуються за ч. 4 ст. 246 КК України в разі вчинення дій, передбачених частинами першою, другою чи третьою цієї статті, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, тобто зазначена частина охоплює дії, визначені у ч. 1 ст. 246 КК України (незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду).

У примітці до ст. 246 КК України зазначено, що у цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Поряд із цим, під тяжкими наслідками вважаються такі наслідки, які у шістдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Судом було досліджено висновок експерта № СЕ-19/117-22/2676-ЕК від 31.03.2022 (т.1 а.с. 214-218), згідно з яким розрахунок розміру шкоди виконаний ДП «Миргородський лісгосп» та вказаний в листі від 15.03.2022 вих. № 10-05/315 підтверджується в сумі 212611 грн. 69 коп., що значно перевищує встановлений у примітці до ст. 246 КК України розмір як істотної шкоди так і тяжких наслідків, а тому кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 246 КК України є правильною.

Та обставина, що збитки спричинені Новооржицькій селищній раді підтверджується протоколом огляду, відповідно до якого було встановлено місце розташування, де була проведена незаконна вирубка дерев, заявою селищного голови про вчинення кримінального правопорушення, постановою про залучення як потерпілого Новооржицьку селищну раду.

Таким чином, в ході апеляційного перегляду не здобуто нових даних які б давали підстави дійти іншого висновку ніж той, якого дійшов суд першої інстанції.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та враховано особу винного, конкретні обставини справи, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Суд дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, навів у вироку переконливі висновки з цього питання.

Враховуючи наведене, підстав для задоволення скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 10 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4