Справа № 367/8747/23
Провадження №1-кс/367/1082/2023
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2023 року Ірпінський міський суд Київської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, в користуванні якої знаходиться майно ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 27 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого статтею 209 КК України,

в с т а н о в и в:

31 жовтня 2023 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 27 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає наступне.

У провадженні сектору дізнання відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000631 від 27.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ст. 290 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що до ЧЧ ВП № 1 Бучанського РУП надійшло повідомлення від працівників сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 про те, що 27.10.2023 року за адресою: смт. Ворзель, вул Яблунська, поблизу будинку 43 було зупинено автомобіль Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів на автомобіль та номеру кузова автомобіля встановлено, що номер шасі (кузова) на автомобілі не відповідає записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_2 ). У зв`язку з цим, 27.10.2023 в період часу з 21 години 22 хвилин по 21 годину 50 хвилини за адресою: вул. Яблунська, поблизу будинку 43, смт. Ворзель Бучанського р-ну Київської області дізнавачем СД ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області було проведено огляд місця події, в ході якого було оглянуто автомобіль марки «Peugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, у нижній частині крила правої передньої арки якого виявлено VІN- код, який частково знищений невстановленим способом та який не відповідає номеру кузова, який зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Як встановлено в ході досудового розслідування, зазначений автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_5 . По закінченню огляду вищевказаний автомобіль вилучений та направлений на майданчик тимчасового тримання за адресою; Київська область, смт. Макаров, вул. Василя Стуса, 37. Крім того, в ході огляду місця події також вилучені ключі запалювання до вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . 27.10.2023 року зазначений автомобіль марки «Peugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі запалювання до вказаного автомобіля визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000631 від 27.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 проти клопотання заперечував.

Дослідивши клопотання, додані до нього документи, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У провадженні сектору дізнання відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000631 від 27.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ст. 290 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що до ЧЧ ВП № 1 Бучанського РУП надійшло повідомлення від працівників сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 про те, що 27.10.2023 року за адресою: смт. Ворзель, вул Яблунська, поблизу будинку 43 було зупинено автомобіль Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів на автомобіль та номеру кузова автомобіля встановлено, що номер шасі (кузова) на автомобілі не відповідає записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_2 ). У зв`язку з цим, 27.10.2023 в період часу з 21 години 22 хвилин по 21 годину 50 хвилини за адресою: вул. Яблунська, поблизу будинку 43, смт. Ворзель Бучанського р-ну Київської області дізнавачем СД ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області було проведено огляд місця події, в ході якого було оглянуто автомобіль марки «Peugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, у нижній частині крила правої передньої арки якого виявлено VІN- код, який частково знищений невстановленим способом та який не відповідає номеру кузова, який зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Як встановлено в ході досудового розслідування, зазначений автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_5 . По закінченню огляду вищевказаний автомобіль вилучений та направлений на майданчик тимчасового тримання за адресою; Київська область, смт. Макаров, вул. Василя Стуса, 37. Крім того, в ході огляду місця події також вилучені ключі запалювання до вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . 27.10.2023 року зазначений автомобіль марки «Peugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі запалювання до вказаного автомобіля визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000631 від 27.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року). Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Частина 2 статті 167 КПК України встановлює, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частина 1 статті 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до абзацу 2 частини 10 статті 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказане в клопотанні майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а накладення арешту в даному випадку може запобігти ризикам, передбаченим абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України.

Слідчий суддя на даній стадії зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стосовно заперечень особи, в користуванні якої знаходиться майно проти накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя зазначає, що вони не спростовують мети застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт.

Враховуючи викладені обставини, наявні усі підстави вважати, що автомобіль марки «Peugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000631 від 27.10.2023 року, в подальшому може бути використано як речовий доказ факту вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого статтею 290 КК України.

Зважаючи на це, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 107, 117, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

В межах кримінального провадження №0000631 від 27.102023 року накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Peugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору із частково знищеним номером кузова та номер кузова якого який не відповідає реєстраційним документам, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 та ключі запалювання до вказаного автомобіля шляхом накладення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Роз`яснити, що відповідно до статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1