Справа № 716/1805/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2023 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003522 від 08.09.2023 року, який надійшов разом з угодою про визнання винуватості від 26.09.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Онут, Заставнівського району, Чернівецької області, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, 24 лютого 2022 року Указом Президента України №65/2022 затвердженим Законом України про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-IX, в Україні оголошено та проводиться загальна мобілізація протягом 90 днів.

У відповідності до Указу президента України від 14.03.2022

№133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 березня 2022 №2119-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03. 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України ОСОБА_6 від 22.05.2022 № 341/2022 (Указ затверджено Законом № 2263-IX від 22.05.2022) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України ОСОБА_6 від 12.08.2022 № 573/2022 (Указ затверджено Законом № 2500-IX від 15.08.2022) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України ОСОБА_6 від 07.11.2022 № 757/2022 (Указ затверджено Законом № 2738-IX від 16.11.2022) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України ОСОБА_6 від 06.02.2023 № 58/2023 (Указ затверджено Законом № 2915-IX від 07.02.2023) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 07.02.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України ОСОБА_6 від 01.05.2023 № 254/2023 (Указ затверджено Законом №3057-IX від 02.05.2023) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 20.05.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України ОСОБА_6 від 26.07.2023 № 451/2023 (Указ затверджено Законом №3275-IX від 27.07.2023) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 18.08.2023 строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 у відповідності до ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи військовозобов`язаним, та відповідно до довідки військово-лікарської комісії №6/152/810 від 10.07.2023 придатним до військової служби, 10.07.2023 прибув до шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , де працівниками шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 була вручена повістка та мобілізаційне розпорядження з вимогою про прибуття до шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_3 на 10.07.2023 року о 18 годині 00 хвилин для зарахування його в команду НОМЕР_1 та відправлення в навчальний центр ЗСУ, для подальшого проходження служби в ЗСУ.

Однак, ОСОБА_4 достовірно знаючи, про загальну мобілізацію, оголошену Указом Президента №69-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, діючи умисно, усвідомлюючи свої дії, не маючи права на відстрочку, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст.1,39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року №2232-XII», ст. 1, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543- XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69-2022 від 24.02.2022, будучи визнаним придатним до військової служби, без поважних причин не прибув 10.07.2023 о 18 годин 00 хвилин до шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , в зв`язку з чим його не було зараховано в команду військовослужбовців та не відправлено в навчальний центр ЗСУ, для подальшого проходження військової служби в Збройних силах України.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

26 вересня 2023 року начальник Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості. Згідно цієї угоди підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди визнали правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.336 КК України.

Сторони угоди домовилися на призначення покарання ОСОБА_4 у виді трьох років позбавлення волі. Сторони також домовилися на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

ОСОБА_4 та його захисник також просили затвердити укладену з прокурором угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як було встановлено судом, кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, вчиненим правопорушенням шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Судом при перевірці угоди на відповідність вимогам КПК України та КК України встановлено:

1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 336 КК України є правильною;

3) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

4) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

5) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

6) виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим;

7) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні визнав обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.

Відповідно до ч. 7 цієї ж статті, судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

При погодженні міри покарання об`єктивно враховано особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою молодого віку, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття винного, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи вказані вище обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 336 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Суд вважає, що дане покарання, з врахування вказаних вище обставин, буде достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.

В той же час, сукупність вищенаведених обставин, а також усвідомлення ОСОБА_4 наслідків вчиненого злочину, піддавання його негативній оцінці, на переконання суду, свідчить про бажання стати на шлях виправлення, що в свою чергу, істотно знижує ступінь суспільної небезпеки ОСОБА_4 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ст.ст.336, 75, 76 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.09.2023 між начальником Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003522 від 08.09.2023.

ОСОБА_4 визнати винуватиму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази: оригінали документів: повістки на відправку та розписки до неї на ім`я ОСОБА_4 , попередження на ім`я ОСОБА_4 , акту отримання повістки під час мобілізації на ім`я ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7