Єдиний унікальний № 371/1516/23
Номер провадження № 1-кп/371/273/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні №0000312 від 18.09.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України уродженець м. Миронівка, Миронівського району, Київської області, не одружений, освіта не повна загальна середня, який на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимий в силу статті 89 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 достовірно знав, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та який останнього разу продовжено відповідно до Указу Президента України № 451/2023 від 17.08.2023.

Так, 21.08.2023, близько 12.00 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 перебували в кафе-барі «Кавказ», який розташований за адресою: вул. Перемоги, 12, м. Миронівка, Київська область, де спільно розпивали алкогольні напої. Час від часу ОСОБА_5 залишала свій мобільний телефон моделі ZTE марки Blade L8 синього кольору, IMEL 1: НОМЕР_1 , IMEL 2: НОМЕР_2 , на столі приміщення кафе-бару «Кавказ» без нагляду. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону з метою подальшого використання у власних цілях.

В подальшому, 21.08.2023, близько 13.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись неуважністю потерпілої та керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав таємно викрав мобільний телефон марки ZTE моделі Blade L8 синього кольору, IMEL 1: НОМЕР_1 , IMEL 2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , чим спричинив їй матеріальну шкоду.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1066 грн. 67 коп. (тисяча шістдесят шість гривень шістдесят сім копійок).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив суду, що 21.08.2023 зайшовши в кафе-бар «Кавказ» побачив ОСОБА_5 , яка запропонувала сісти з нею за один столик, разом вживали алкогольні напої. Потерпіла залишала свій телефон на столі, без нагляду, після чого у ОСОБА_4 виник умисел викрасти телефон, забравши телефон він пішов додому, де в подальшому здав у ломбард в м. Києві. Щиро кається у скоєному злочині. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, претензій матеріального та марального характеру не має шкода відшкодована Щодо міри покарання поклала на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, також документів, що характеризують обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за місцем проживання/реєстрації характеризується добре, раніше не судимого, працює вантажником ПрАТ «Миронівський завод з виробництва круп і комбікормів», на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки на думку суду виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а покладені судом обов`язки будуть гарантувати запобігання вчинення обвинуваченим інших злочинів, заходи контролю стимулюватимуть його виправлення.

Речові докази по справі відсутні.

Долю процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/51932-ТВ від 29.09.2023 року 717 гривень (одержувач платежу: ДКСУ по коду доходів 24060300, МФО 899998).

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженому та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1