УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 05.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_4 , звернулась до суду з вищевказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на транспортний засіб Renault Trafic, 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , із забороною права на відчуження.

В обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 05.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

ОСОБА_5 залучив до участі у незаконній діяльності довірених осіб, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким роз`яснив схему, яка на перший погляд, не приверне увагу правоохоронних органів, оскільки їх діяльність буде здійснюватися з дотриманням заходів конспірації, що унеможливить їх викриття, тим самим порушив у них рішучість здійснювати даного роду незаконну діяльність.

Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, у порушення вимог законодавства організував перевезення громадян України поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду, на яких здійснюється прикордонний контроль.

Таким чином, ОСОБА_5 , організовуючи незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчиняв сукупність дій, спрямованих на досягнення спільного злочинного плану, а саме: здійснював управління процесом підтримання та функціонування незаконної діяльності, розподіляв функції між учасниками групи, координував їх дії, забезпечував транспортними засобами, на яких відбувалось перевезення пасажирів на тимчасово окуповані території, розподіляв грошові кошти між учасниками групи, а також для пошуку клієнтів створив групу в месенджері «Вайбер» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Окрім того, для нормального функціонування, орендував офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до спільного злочинного плану, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконували роль адміністраторів, а саме: з метою пошуку нових клієнтів, регулярно обновлювали оголошення у вищевказаній групі та відповідали на дзвінки зацікавлених осіб, а також через оголошення на сайті «OLX» підшуковували нових осіб в якості водіїв, з якими ОСОБА_5 проводив співбесіду і затверджував прийняття на роботу, надаючи інструкції щодо маршруту перевезення та умов праці.

Упродовж 2023 року автобусами, які використовувались ОСОБА_5 , організовано регулярний рух по маршруту Запоріжжя-Дніпро-Київ-Маріуполь-Бердянськ-Мелітополь, при цьому, з метою уникнення перетину кордону України у визначених пунктах пропуску на тимчасово окуповану територію Донецької та Запорізької областей, останній організував два маршрути руху автобусів, перший з них: через Республіку Польща, Литовську Республіку та Латвійську Республіку, другий: через Румунію, Республіку Болгарія, Турецьку Республіку та Грузію. В подальшому в`їзд на тимчасово окуповані території Донецької та Запорізької областей здійснювалось через територію російської федерації, пункт пропуску «Новоазовськ», який з 2014 року не контролюється державними органами України.

Реалізуючи злочинний умисел, в липні 2023 року, більш точну дату не представилось можливим встановити, ОСОБА_8 провів співбесіду з ОСОБА_9 та прийняв його на посаду водія. В свою чергу, ОСОБА_9 , не будучи обізнаним про злочинний намір ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , повинен був здійснювати безпосередньо перевезення осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Запорізької областей.

Так, 25.09.2023 о 08.00 год., знаходячись на автомобільній стоянці ТЦ «Україна», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , здійснили посадку пасажирів, отримавши від кожного оплату за перевезення у сумі 350 дол. США, які в подальшому передали ОСОБА_5 , який в той час знаходився неподалік, контролюючи посадку пасажирів.

В результаті ОСОБА_9 , будучи водієм транспортного засобу Renault Trafic, сірого кольору, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , здійснив перевезення громадян України на тимчасово окуповану територію Запорізької області.

В результаті, громадяни, 26.09.2023 виїхали з України через пункт пропуску «Виноградівка» митного посту «Ізмаїл» Одеської митниці, далі проїхали через Молдову, Румунію, Республіку Болгарію, Турецьку Республіку, Грузію та 29.09.2023 заїхали на територію російської федерації, де цього ж дня, у невстановлений в ході досудового розслідування час, перетнули державний кордон України, а саме: з території російської федерації на тимчасово окуповану територію Донецької області через пропускний пункт «Новоазовськ», який не підконтрольний державним органам України.

Під час досудового розслідування оперативному підрозділу, надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, на проведення оперативних заходів направлених на встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочинів у сфері незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також використовують для проведення злоч инної діяльності транспортний засіб Renault Trafic, сірого кольору, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_3 .

Згідно реєстраційної картки ав томобіль Renault Trafic, сірого кольору, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_3 , був зареєстрований на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, 08.11.2023 відбулась перереєстрація вищезазначеного автомобіля на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з присвоєнням номерного державного знаку НОМЕР_4 .

В ході допиту підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що наприкінці літа 2023 року, Всеволод попрохав переоформити вказаний автомобіль з ОСОБА_11 на ОСОБА_6 , оскільки на кордоні виникли проблеми, бо реєстрація автомобіля була Запорізької області. Вони направились в м. Дніпро, де переоформили вказаний автомобіль, але фактично він не знаходився в користувані ОСОБА_6 , оскільки на ньому здійснювались перевезення. Окрім того, останній повідомив, що не знав про перереєстрацію автомобіля та участі в оформленні документів не приймав, тож яким чином могли оформити документи без його участі не знає.

Згідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей № 51399077 встановлено, що ОСОБА_10 надала довіреність з правом передоручення на автомобіль Renault Trafic, 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , підозрюваному ОСОБА_5 .

У зв`язку із викладеним слідчий зазначила, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна необхідно накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на автомобіль Renault Trafic, сірого кольору, VIN-номер НОМЕР_1 , у зв`язку із чим вона звернулась до суду із вказаним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у судове засідання з розгляду вказаного клопотання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

З врахуванням положень ч. 2 ст. 172 КПК України, власник транспортного засобу, на який слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не викликався.

Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 05.06.2023, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

16.11.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

17.11.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб Renault Trafic, 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

У клопотанні слідчий зазначила, що метою арешту вказаного автомобіля є забезпечення конфіскації майна як виду покарання підозрюваного.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу, власником транспортного засобу Renault Trafic, 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частинами 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Тобто, арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання може бути накладено лише на майно підозрюваного.

Разом з тим, з матеріалів долучених до клопотання слідчим суддею встановлено, що автомобіль Renault Trafic, 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , на який слідчий просить накласти арешт, на даний час на праві власності належить ОСОБА_10 , а не підозрюваному ОСОБА_6 .

У зв`язку із викладеним слідчий суддя доходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля Renault Trafic, 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який обґрунтовується необхідністю забезпечення конфіскації майна як виду покарання підозрюваного, слід відмовити, оскільки автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, не належить підозрюваному у даному кримінальному провадженні.

Крім того, доводи клопотання з приводу того, що вказаний автомобіль було перереєстровано на іншу особу без відома ОСОБА_6 у даному випадку не можуть бути підставою для накладення арешту на вказаний автомобіль з метою конфіскації майна підозрюваного.

До того ж, ОСОБА_6 не позбавлений можливості звернутись до органу досудового розслідування із заявою про вчинення незаконних дій внаслідок яких було перереєстровано право власності на вказаний автомобіль, і в рамках зазначеного кримінального провадження просити накласти арешт на вказаний транспортний засіб.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна транспортного засобу Renault Trafic, 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1