КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/765/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року,

за участю сторін апеляційного провадження:

апелянта (ВКЗ) ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення та ненадання витягу з ЄРДР, особі, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу; зобов`язати уповноважених осіб Солом`янської окружної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою.

Апелянт зазначає, що ухвала була постановлена внаслідок істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді скарги, і є незаконною, невмотивованою, необґрунтованою та прийнятою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що зазначені у ст.ст. 409-412 КПК України, і які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому таке рішення підлягає безумовному скасуванню.

Також ОСОБА_6 звертає увагу, що посилання слідчого судді, що він не здійснює судовий контроль щодо дотриманням прав, свобод та інтересів осіб при розгляді скарг на бездіяльність посадових осіб Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, є хибним. Слідчий суддя, помилково ототожнив внесення відомостей до ЄРДР з заяви про вчинення кримінального правопорушення, тобто, на етапі, коли ще кримінальне провадження відкрито і досудове розслідування не розпочато, і проведення досудового розслідування. І, можливо тому, він вважав, що оскарження бездіяльності прокурора Солом`янської районної прокуратури м. Києва повинно здійснюватися в іншому суді.

З посиланням на положення ст. 214 КПК України апелянт стверджує, що є хибною думка, яку виклав у своїй ухвалі слідчий суддя, що розгляд такої скарги віднесений до підсудності Вищого антикорупційного суду, а тому він не має повноважень розглядати його скаргу на бездіяльність посадових осіб Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення відносно голови Національного банку України ОСОБА_7 , заступника Голови Національного банку України ОСОБА_8 та іншими заступниками голови НБУ у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України.

Окрім того, апелянт вважає, що бездіяльність прокурора є триваючою, тобто продовжуваними діями, і тому він строк на подання скарги не пропустив. Бездіяльність має невизначено тривалий характер, тобто вона може здійснюватися як завгодно довго з моменту не вчинення певної дії, обов`язок зі вчинення якої був у суб`єкта. Відповідно, злочини, які вчиняються у формі бездіяльності, є триваючими злочинами. Окрім того, законодавцем не встановлено строків повідомлення про результати розгляду клопотання, вручення чи надсилання такої постанови. Тобто, слідчий суддя незаконно відмовив у розгляді його скарги.

Апелянт зазначає, що відповідно до норм ст.ст. 409, 411 КПК України підставою для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження. Враховуючи, що така невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження призвела до неправильного вирішення по суті скарги заявника, у зв`язку з чим просив скасувати ухвалу слідчого судді, як зазначено в апеляційній скарзі, Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2021 року.

Уповноважена особа Солом`янської окружної прокуратури м. Києва повідомлена про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, однак, до суду апеляційної інстанції не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань не подала.

Зважаючи на позицію ОСОБА_6 , положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності уповноваженої особи Солом`янської окружної прокуратури м. Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що 3 листопада 2023 року ОСОБА_6 звернувся до Солом`янської окружної прокуратури м. Києва з заявою щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, головою НБУ ОСОБА_7 та іншими посадовими особами, яка листом Солом`янської окружної прокуратури м. Києва від 21 листопада 2023 року направлена до НАБУ з метою перевірки доводів заявника та за наявності підстав, передбачених ст.. 214 КПК України, внести відомості до ЄРДР, про що заявник повідомлений (ас. 24 т.1).

Оскільки відомості про кримінальне правопорушення не були внесені до ЄРДР Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва, ОСОБА_6 звернувся зі скаргою в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою (ас. 1-11 т.1).

Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя обґрунтував прийняте рішення тим, що скарга ОСОБА_6 подана на бездіяльність посадових осіб Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення відносно голови Національного банку України ОСОБА_7 , заступника Голови Національного банку України ОСОБА_8 та іншими заступниками голови НБУ у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, підслідна НАБУ та органом досудового розслідування є НАБУ, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб, у даному кримінальному провадженні має здійснюватися саме слідчими суддями Вищого антикорупційного суду.

Таким чином, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва дійшов висновку, що не має повноважень розглядати скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення відносно голови Національного банку України ОСОБА_7 , заступника Голови Національного банку України ОСОБА_8 та іншими заступниками голови НБУ у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, вчинене службовою особою державного органу та предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки розгляд такої скарги віднесений до підсудності Вищого антикорупційного суду з дня початку його роботи.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підсудне Солом`янському районному суду міста Києва та підлягає поверненню особі, яка її подала.

З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Так, положеннями ч. 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом примітки ст. 45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 1 ст.. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов, а саме, що кримінальне правопорушення вчинено: Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Директором Бюро економічної безпеки України, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» Вищий антикорупційний суд здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом, а також шляхом здійснення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у таких кримінальних провадженнях, здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанції у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави в порядку цивільного судочинства, здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанції у справах про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім підпункту 3 пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня початку роботи Вищого антикорупційного суду.

5 вересня 2019 року Вищий антикорупційний суд розпочав роботу.

22 вересня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду».

Таким чином, враховуючи попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, вказану заявником стосовно Голови Національного банку України ОСОБА_7 та її заступниками за ч. 3 ст. 209, ст. 364 КК України, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва дійшов обґрунтованого висновку про те, що не має повноважень розглядати дану скаргу, оскільки розгляд таких скарг віднесений до підсудності Вищого антикорупційного суду з дня початку його роботи.

Про правильність такого висновку свідчить і той факт, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва заява ОСОБА_6 направлена за підслідністю до НАБУ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим суддею прийнято обґрунтоване та вмотивоване рішення про повернення скарги з підстав, зазначених в оскаржуваній ухвалі, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року, якою скаргу ОСОБА_6 повернуто особі, яка її подала, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4