Дата документу 07.11.2023 Справа № 337/3517/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/3517/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/978/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Токмак Запорізької області, громадянина України, неодруженого, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції,

захисника - адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2023 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцяти) років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги на строк 14 (чотирнадцяти) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено до набрання цим вироком законної сили.

Ухвалено, що строк відбування основного покарання ОСОБА_6 слід рахувати з моменту його затримання на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок в цій частині та призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні вироку Хортицьким районним судом міста Запоріжжя не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, але судом не взято до уваги наявність стійкого місця проживання у обвинуваченого (тобто міцність соціальних зв`язків), а також ту обставину, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою.

З викладеного убачається, що судом необґрунтовано застосовано суворе покарання до обвинуваченого ОСОБА_6 .

При ухваленні вироку судом не були враховані наявні підстави для застосування більш м`якого покарання до обвинуваченого для забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно, судом не були належним чином застосовані правові норми, які регулюють призначення покарання обвинуваченому.

Згідно з вироком суду, приблизно 08 квітня 2022 року (більш точні дата та час встановити за об`єктивних причин не вдалось можливим) ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій російською федерацією території м.Токмак, Токмакської міської територіальної громади Пологівського району, Запорізької області, будучи громадянином України, проросійськи налаштованою особою, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації, та надав добровільну згоду на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі «Токмакський головний відділ ГУ МВС в Запорізькій області» (мовою оригіналу «Токмацкий ГО ГУ МВД в Запорожской области»), створеному на тимчасово окупованій території Токмацької міської територіальної громади.

Далі, починаючи з 08 квітня 2022 року ОСОБА_6 , будучи громадянином України, проросійськи налаштованою особою, перебуваючи на території м. Токмак, Токмакської міської територіальної громади Пологівського району, Запорізької області, яка з 01 березня 2022 року і по теперішній час є територією, тимчасово окупованою представниками держави-агресора російської федерації, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, добровільно та ініціативно вступив до лав незаконному правоохоронному органі «Токмакський головний відділ ГУ МВС в Запорізькій області» (мовою оригіналу «Токмацкий ГО ГУ МВД в Запорожской области»), зайнявши посаду оперуповноваженого, із місцем фактичного розташування: Запорізька область, Пологівський район, м. Токмак, вул. Центральна, буд.43 (колишнє приміщення Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області).

Обіймаючи зазначену посаду, пов`язану з охороною прав і свобод людини, протидією злочинності, підтриманням публічно безпеки і порядку, охороною громадського порядку і громадської безпеки, досудовим розслідуванням та іншими правоохоронними функціями, фактично поклавши та виконуючи повноваження Національної поліції України, ОСОБА_6 здійснює свою протиправну діяльність в інтересах окупаційної влади держави агресора російської федерації з метою підтримання окупаційної влади у місті Токмак Пологівського району Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржуваний вирок в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось у суді першої інстанції у порядку, передбаченому главою 24-1 Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури "in absentia" припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні "Медєніца проти Швейцарії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа "Сейдовіч проти Італії"). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа "Шомоді проти Італії"), є необґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

У цьому провадженні вказаних вимог було дотримано як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, а також апеляційного провадження, що стороною захисту не заперечується та не спростовано.

Зокрема, повістка про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання суду апеляційної інстанції була опублікована у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» випуск №221 (7619) від 03 листопада 2023 року; повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження також розміщено на офіційному веб-сайті Судової влади.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Судовий розгляд зазначеного провадження здійснювався за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_6 у спеціальному судовому провадженні, рішення про проведення якого було прийняте з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження та переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України (м.Токмак), з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження).

У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_6 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті висунутого йому обвинувачення.

Разом з тим, як зазначено вище, судом при проведенні спеціального судового провадження були виконані вимоги, передбачені статтею 297-5 КПК України.

Захист обвинуваченого за призначенням здійснював фахівець в галузі права - адвокат ОСОБА_8 .

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.7 ст. 111-1 КК України не оспорюються, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.

Обставин, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, суд визнав вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Також, колегія суддів звертає увагу на особливу суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_6 злочину проти основ Національної безпеки України, зокрема те, що, будучи громадянином України та зобов`язаним здійснювати її захист, незалежність та територіальну цілісність, в порушення зазначених зобов`язань зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному окупаційною адміністрацією рф на тимчасово окупованій території Запорізької області.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм видом та розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення не убачає.

Таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Наведені в апеляційній скарзі обставини не знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та на думку колегії суддів, в цьому випадку не є такими, що пом`якшують покарання.

З огляду на викладене, підстави для зміни оскаржуваного вироку з наведених в апеляційній скарзі підстав відсутні.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді теж не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2023 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4