ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000078 від 29.06.2023 року, за апеляційною скаргою прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого машиністом екскаватора ПівденГЗК, в силу ст.89 КК України не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначено йому покарання: - за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень; - за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирішено питання про долю речових доказів.

ЄУНСС:720/2630/23

НП:11-кп/822/39/24 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч.1 ст.358, Суддя - доповідач: ОСОБА_1

ч.4 ст.358 КК України

Скасовано арешт на довідку про перебування на консульському обліку на ім`я ОСОБА_9 та копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 11.12.2023 року серії НОМЕР_2 , який накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду 30.06.2023 року.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в якій він, не заперечуючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, просить вирок Новоселицького районного суду від 30.10.2023 року змінити та уважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, із призначенням йому покарання: - за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.; - за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточну міру покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, оскільки призначено більш суворе покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто районний суд вийшов за межі максимальної міри покарання, встановленої в санкції ч.1 та ч.4 ст.358 КК України.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 на початку травня 2023 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів виготовив довідку про перебування на консульському обліку на ім`я ОСОБА_10 , використовуючи реквізити «Генеральне консульство України в Гамбурзі» та нотаріально завірену ксерокопію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , та реквізити «приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_11 », в яких поставив підписи посадових осіб, що надає останньому право для безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час з метою виїзду за межі України, при цьому ОСОБА_7 розумів, що такого права у воєнний час він не має.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок ,передбачений ч.1 ст.358 КК України, тобто підроблення посвідчення та документу, які видаються установою, посвідчуються нотаріусом, і які надають права, з метою використання його підроблювачем.

Крім того, ОСОБА_7 28.06.2023 року приблизно о 12 годині 00 хвилин приїхав на МПП «Мамалига» НОМЕР_3 прикордонного загону в АДРЕСА_2 , де під час перетину Державного кордону України на виїзд та проходження паспортного контролю надав інспектору прикордонної служби вищевказані завідомо підроблені документи.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився та про поважні причини свого неприбуття апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без його участі, як те передбачено ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що судом першої інстанції дійсно було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

Як вбачається із вироку, районним судом було призначено ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення, суд першої інстанції визначив остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом повного складання призначених покарань у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто визначив остаточне покарання, яке за своїм розміром виходить за межі, встановленій санкцією ч.1 ст.358 КК України, яка передбачає більш суворе покарання.

Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, тобто застосовано закон, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку районного суду в частині призначеного покарання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів уважає за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за правилами, передбаченими у ст.70 КК України, а саме шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок районного суду змінити.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч.1, ч.4 ст.358 КК України змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України до покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3