Справа № 584/1380/23
Провадження № 1-кп/584/234/23
В И Р О К

Іменем України

13.11.2023 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Путивль кримінальне провадження № 0000163 від 11.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Кардаші Путивльського району Сумської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до абзацу 1 частини 1 та частини 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадян України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Пунктом 2 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» затвердженого 20.03.2022 наказом Кабінету Міністрів України №332 встановлено, що Допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "є Підтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 4. Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Згідно п. 21 «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого 01.10.2014 постановою Кабінету Міністрів України №509, заява про взяття на облік може бути подана в електронній формі з використанням мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) повнолітньою або неповнолітньою внутрішньо переміщеною особою, якій присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків. У разі наявності в такої особи дітей подання заяви про взяття їх на облік можливе лише за наявності відображення в електронному вигляді інформації, що міститься у свідоцтві про народження таких дітей, виготовленому на паперовому бланку (далі - е-свідоцтво про народження).

Для подання заяви особі необхідно встановити мобільний додаток Порталу Дія на електронний пристрій, критерії якого підтримують використання такого додатка, підключений до Інтернету, із увімкненою функцією геолокації, та пройти електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, або інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначного встановлення особи.

Заява про взяття на облік в електронній формі формується засобами мобільного додатка Порталу Дія у формі, придатній для сприйняття її змісту відповідно до відомостей, заповнення форм (полів) заяви здійснюється автоматично, зокрема з урахуванням відомостей, отриманих у порядку електронної інформаційної взаємодії.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, станом на 22.04.2022 року до оновленого переліку територіальних громад розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), входило с. Князівка Конотопського району Сумської області.

Так, наприкінці грудня 2022, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , де у неї виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_4 у той же день та у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за вищевказаною адресою, діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої, передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, використовуючи власний мобільний телефон Xiaomi Redmi 13 з сім картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 з можливістю підключення до мережі «Інтернет» особисто подала заяву про взяття її на облік в електронній формі за допомогою мобільного додатка Порталу «Дія», під час заповнення якого внесла недостовірні дані, а саме про те, що нібито вимушено в результаті збройного конфлікту переїхала з АДРЕСА_1 , де зареєстрована до АДРЕСА_2 , хоча весь період часу перебувала за фактичним місцем мешкання, а саме АДРЕСА_1 та пройшла електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, таким чином отримавши статус ВПО. При цьому, ОСОБА_4 було попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної державної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей.

Внаслідок того, що ОСОБА_4 внесла в заяву про взяття на облік ВПО недостовірні відомості про вимушене переміщення, останньому було безпідставно нараховані та виплачено бюджетні кошти у вигляді державної допомоги ВПО, 06.01.2023 в розмірі 2000 гривень, 13.01.2023 в розмірі 2000 гривень, 01.03.2023 в розмірі 2000 гривень та 10.03.2023 в розмірі 2000 гривень, згідно Порядку, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, якими остання розпорядилася на власний розсуд, чим Державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди в сумі 8000 гривень.

Поряд з цим, 30.04.2023 ОСОБА_4 перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , де у неї повторно виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_4 у той же день та у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої, передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, використовуючи власний мобільний телефон Xiaomi Redmi 13 з сім картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 з можливістю підключення до мережі «Інтернет» особисто подала заяву про взяття її на облік в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка Порталу Дія, під час заповнення якого внесла недостовірні дані, а саме про те, що нібито вимушено в результаті збройного конфлікту переїхала з АДРЕСА_1 , де зареєстрована, до АДРЕСА_3 , хоча весь період часу перебувала за фактичним місцем мешкання, а саме АДРЕСА_1 та пройшла електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, таким чином отримавши статус ВПО. При цьому, ОСОБА_4 було попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної державної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей.

Внаслідок того, що ОСОБА_4 повторно внесла в заяву про взяття на облік ВПО недостовірні відомості про вимушене переміщення, останній були безпідставно нараховані та виплачені бюджетні кошти у вигляді державної допомоги ВПО, 02.05.2023 в розмірі 2000 гривень, 29.05.2023 в розмірі 2000 гривень, 20.06.2023 в розмірі 2000 гривень, 22.07.2023 в розмірі 2000 гривень та 18.08.2023 в розмірі 2000 гривень згідно Порядку, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, якими остання розпорядилася на власний розсуд, чим Державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди в сумі 10000 гривень.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно-небезпечні наслідки та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

За письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості з мотивів відсутності будь-яких претензій до обвинуваченої, якою добровільно було відшкодовано заподіяні потерпілому збитки, 22.09.2023 між начальником Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , як підозрюваною у цьому кримінальному провадженні, за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю цих кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим підлягає визначенню остаточне покарання у виді обмеження волі на стрк 2 роки, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Заслухавши прокурора та захисника, які вважали можливим затвердити угоду від 22.09.2023 і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченої, яка свою вину у скоєному повністю визнала, підтвердила, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклала добровільно і згодна на призначення узгодженого виду покарання, з`ясувавши позицію потерпілого, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В силу положень абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч. 5 цієї статті укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою за висунутим обвинуваченням, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, відповідно ч. 1 ст. 190 КК України, яке в силу положень ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та ч. 2 ст. 190 КК України, яке в силу положень ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє характер цього обвинувачення, свої процесуальні права, наслідки укладення і затвердження угоди.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно, кваліфіковано правильно.

Умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, оскільки представником потерпілого надано письмову згоду на укладення такої угоди, а обвинувачена достатньо сприяла у проведенні кримінального провадження.

Отже, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає характеру і тяжкості обвинувачення.

Дані про особу обвинуваченої (те, що вона раніше не судима, щиро розкаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, формально позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодувала завдані потерпілому збитки) свідчать про те, що узгоджене сторонами покарання може бути призначене цій обвинуваченій та буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості може бути затвердженою.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468-469, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.09.2023 між начальником Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , як підозрюваною у кримінальному провадженні № 0000163 від 11.09.2023.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України і призначити їй узгоджене покарання:

- за ч. 1 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст.190 КК України у виді обмеження волі на на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.ч.1,3 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1