№ 1-кп/183/1135/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000101 від 04.07.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, інвалідності не має, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В кінці серпня 2022 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, приблизно об 11 годин 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився за місцем своєї роботи, за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час до нього додому прийшла невстановлена в ході досудового розслідування малознайома особа, який мав із собою поліетиленовий мішок, всередині якого знаходились бойові припаси, вогнепальна зброя, вибуховий пристрій та вибухова речовина, а саме: споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранти Ф-1, уніфікований запал ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ, ручна, осколкова граната типу DM51F2, 1326 патронів калібру 5,45 мм, 108 патронів калібру 7,62 мм, ручний кулемет Калашникова «РПК-74», заводський серійний № НОМЕР_1 , 1979 року виготовлення, 1 магазин до автомата Калашнікова калібру 7,62 мм, 4 змінні магазин до ручних кулемета Калашнікова калібру 5,45 мм, 4 змінні магазини до автомата Калашнікова калібру 5,45 мм. невстановлена в ході досудового розслідування особа попрохав ОСОБА_4 прийняти на зберігання вищевказані речі, на що останній погодився.

Вказаний поліетиленовий мішок всередині якого знаходились бойові припаси, вогнепальна зброя, вибуховий пристрій та вибухова речовина невстановлена в ході досудового розслідування особа передав ОСОБА_4 для зберігання. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на незаконне зберігання, придбання, носіння бойових припасів, вогнепальної зброї, вибухового пристрою та вибухової речовини.

Реалізуючи свій прямий умисел, того ж дня, в кінці серпня 2022 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, приблизно об 11 годин 05 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем роботи за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються бойовими припасами, вогнепальною зброєю, вибуховим пристроєм та вибухової речовиною, а також розуміючи, що в нього не має передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, вогнепальної зброї, вибуховим пристроєм та вибухової речовиною, отримав від ОСОБА_5 вищевказані бойові припаси, вогнепальну зброю, вибуховий пристрій та вибухову речовину, тим самим незаконно придбав їх та в подальшому тримаючи при собі, переніс до складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , без відома останнього, де сховавши їх почав незаконно зберігати вищевказані предмети.

04 липня 2023 року о 17 годині 24 хвилині до чергової частини відділення поліції №2 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП B Дніпропетровській області надійшов рапорт співробітника УКР ГУНП в Дніпропетровській області про те, що за адресою: вул. Базарна, 21, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, зберігається вогнепальна зброя.

04 липня 2023 року в ході проведення обшуку у складському приміщенні розташованому на території домоволодіння АДРЕСА_2 в період часу з 18 години 14 хвилин до 20 години 33 хвилин слідчим виявлено та вилучено 996 патронів калібру 5,45-мм, проміжні патрони з кулями «ПС» зразка 1974 року зі сталевими осереддями; 29 патронів калібру 5,45-мм, проміжні патрони з трасуючими кулями «Т» зразка 1974 року; 1 патрони калібру 5,45-мм проміжний патрон з бронебійною кулею «БП» зразка 1998 року, 2 патрони калібру 7,62-мм, проміжні патрони зразка 1943 року з кулями «ПС» зі сталевими осереддями, 300 патронів калібру 5,45-мм, проміжні патрони зразка 1974 року, 106 патронів калібру 7,62-мм, проміжні патрони зразка 1943 року, які відноситься до категорії бойових припасів, нарізну вогнепальну зброю калібру 5,45-мм, ручний кулемет Калашникова «РПК-74», заводський серійний № НОМЕР_1 , 1979 року виготовлення, виготовленим промисловим способом (виробництва Вятсько - Полянського машинобудівного заводу «Молот»), конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення який відноситись до категорії вибухових речовин, уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ, промислового виготовлення, з маркуванням 113-77 УЗРГМ УЗЧ П, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, ручну, осколкову, гранату типу DM51A2, промислового виготовлення, з маркуванням HGP SPLITTER DM51A2 DNM05F0020, яка відноситься до категорії бойових припасів, які ОСОБА_4 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу. Вказані вище бойові припаси, вогнепальна зброя, вибуховий пристрій та вибухова речовина придатні для використання за цільовим призначенням.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке кваліфікується як носіння, зберігання, придбання, бойових припасів, вогнепальної зброї, вибухового пристрою та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, яке як носіння, зберігання, придбання, бойових припасів, вогнепальної зброї, вибухового пристрою та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, вважає за можливе на підставі статті 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк та поклавши на неї обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у місцях позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався та підстав для його обрання не має.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 962 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Як встановлено судом предметами інкримінованого обвинуваченому злочину є: ручний кулемет з маркуванням АМ-8588, 1979 року виготовлення; магазини до автомата у кількості 4 шт.; магазини до кулемета у кількості 5 шт.; патрони калібру 7,62 мм в кількості 106 шт.; патрони калібру 5,45 мм в кількості 1346 шт.

Отже, щодо вказаного майна слід застосувати спеціальну конфіскацію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на корить держави витрати на проведення експертизи в сумі 10994 (десять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн.

На підставі ч. 9 ст.100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави ручний кулемет з маркуванням АМ-8588, 1979 року виготовлення, магазини до автомата у кількості 4 шт., магазини до кулемета у кількості 5 шт., патрони калібру 7,62 мм в кількості 106 шт., патрони калібру 5,45 мм в кількості 1346 шт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1