Провадження №1-кп/638/1692/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001943 від 14 вересня 2023 року стосовно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Соснове Березнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, утриманців не має, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, військовослужбовця 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,-

встановив:

Відповідно до наказу начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України №143-ос від 22.04.2023 сержанта ОСОБА_5 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України 224-ос від 14.05.2023 сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду начальника першої групи протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено указом Президента України №259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року на 30 діб.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-IX від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який діє на теперішній час.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який діє на теперішній час.

Указом Президента України № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 строком на 90 діб, який діє на теперішній час.

Відповідно до вимог ст.17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби в складі третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України 07.08.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 07.08.2023 приблизно о 21.35 годин начальником 3 відділу прикордонної служби типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України майором ОСОБА_6 вишикувано особовий склад НОМЕР_1 , відділів прикордонної служби (типу С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону, в тому числі і сержанта ОСОБА_5 в пункті тимчасової дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 з метою доведення усного наказу на підставі бойового розпорядження від 03.08.2023 коменданта 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону.

Під час шикування начальником 3 відділу прикордонної служби типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону майором ОСОБА_6 в усному порядку доведено усний наказ на підставі бойового розпорядження від 03.08.2023 коменданта 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону до підлеглого особового складу про те, що з метою виконання завдань оборонного бою, недопущення подальшого просування противника та посилення підрозділів першого ешелону бригади висунутись в район оборони НОМЕР_2 та 3-го батальйону НОМЕР_3 окремої єгерської бригади.

Будучи невдоволеним наказом щодо висунення в район оборони НОМЕР_2 та 3-го батальйону НОМЕР_3 окремої єгерської бригади, сержант ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати наказ та здійснювати висунення в район оборони НОМЕР_2 та 3-го батальйону 68-ї окремої єгерської бригади з метою виконання завдань оборонного бою, недопущення подальшого просування противника та посилення підрозділів першого ешелону бригади, чим підірвав боєготовність та боєздатність 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону.

Після чого, особовий склад 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону вирушив виконувати усний наказ начальника 3 відділу прикордонної служби типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону майора ОСОБА_6 виданий на підставі бойового розпорядження від 03.08.2023 коменданта 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону щодо висунення в район оборони НОМЕР_2 та 3-го батальйону 68-ї окремої єгерської бригади з метою виконання завдань оборонного бою, недопущення подальшого просування противника та посилення підрозділів першого ешелону бригади, а сержанта ОСОБА_5 залишено в пункті дислокації 3 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 402 КК України-непокору тобто відкриту відмову виконувати наказ начальника вчиненого в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 визнав у повному обсязі себе винним та повідомив, що дійсно відмовився виконувати наказ керівництва, бо злякався, та моральний стан його був пригнічений. Просив затвердити укладену між ним та прокурором угоду при визнання винуватості.

Під час досудового розслідування між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальному провадженні № 0001943 від 14.09.2023 укладена угода про визнання винуватості від 19 вересня 2023 року.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватіть у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явлено обвинувачення у кримінальному провадженні, сприяти судовому розгляду у повному обсязі, правдиво та повною мірою повідомляти факти вчиненого кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст.402 КК України у вигляді призначити йому покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі, а також відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на 2(два)роки тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засідання суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.402 КК України та відповідно до норм ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 402 КК України є тяжким злочином .

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши обвинуваченого та прокурора, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 19 вересня 2023, укладеної під час досудового розслідування між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальному провадженні № 0001943 від 14.09.2023, та призначення узгодженого сторонами покарання.

Процессуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому обирався у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Харкова від 30 серпня 2023 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 вересня 2023 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001943 від 14 вересня 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України і призначити йому покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на 2(два)роки тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою в ДУ « Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з 30 серпня 2023 року.

Судові витрати відсутні.

Речові докази- відсутні.

Позов не заявлений.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, захисникові та прокуророві негайно вручити копію вироку.

Повний текст вироку виготовлений 11 жовтня 2023 року.

Суддя ОСОБА_8 .