Справа №127/9409/20
Провадження №1-кп/127/344/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

Встановив

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 2 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а саме в тому, що

ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та особою, кримінальне провадження відносно якого закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, 09 липня 2017 року, близько 12:30 год., перебуваючи на майдані Небесної Сотні по вулиці Театральна, 15, в місті Вінниці, де на той час відбувався масовий захід за участі жителів міста, а саме народне віче, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, діючи умисно та цілеспрямовано, в присутності інших людей, показуючи своє зневажливе ставлення до існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, грубо порушуючи громадський порядок, протиставляючи себе іншим громадянам з мотивів явної неповаги до суспільства, що характеризувалось особливою зухвалістю, прагнучи самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, демонструючи свою зверхність, розуміючи свою перевагу у фізичній силі безпричинно нанесли множинні удари кулаками та ногами по тулубу та голові потерпілого ОСОБА_8 , завдавши останньому фізичного болю. Після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особа, кримінальне провадження відносно якого закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, залишили місце вчинення злочину.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна і синець з набряком на обличчі, ділянка поверхневого осаднення на задній поверхні лівого плеча в нижній третині, садно в ділянці задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, синці і садна грудної клітки, які згідно висновку експерта № 808 від 10.07.2017 належать до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні захисник обвинувачених заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 клопотання захисника підтримали, просили його задовольнити та звільнити їх від кримінальної відповідальності.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 клопотання захисника підтримала, просила його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти клопотання захисника обвинувачених, просив продовжити розгляд кримінального провадження в загальному порядку з дослідженням усім доказів та допитом свідків.

Прокурор не заперечила щодо задоволення клопотання захисника обвинувачених та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності.

Заслухавши клопотання захисника обвинувачених, врахувавши думки обвинувачених, законного представника обвинуваченого, потерпілого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Розглядаючи зазначене клопотання, суд виходить із положень КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно санкції ч. 2 ст. 296 КК України, Хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені групою осіб - караються караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Відповідно ч. 3 ст. 12 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 09.07.2017), злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 09.07.2017), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину середньої тяжкості минуло п`ять років.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст. 12 та частину першу ст. 49 КК України.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діє на час розгляду клопотання.

Відповідно до положення статті 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з положеннями статті 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Положеннями ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили, минули встановлені законом строки, обчислення яких зупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду, та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме за ч. 2 ст. 296 КК України вчинене 09.07.2017 та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 5 років.

Згідно матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в даному випадку відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від органу досудового розслідування чи суду не ухилялися, нового кримінального правопорушення не вчиняли.

Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суть пред`явленого обвинувачення зрозуміли, вони розуміють свої права, визначені ч.ч. 2-3 ст. 285 КПК України та підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Судом роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за статтею 49 КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє їх від цивільно-правової відповідальності.

Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду, який у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Судом також встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розуміють наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажають бути звільненими від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 5 роки, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника обвинувачених про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі ст. 49 КК України зі звільненням їх від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Крім того, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок згідно з яким в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо них підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК України витрати на проведення експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

Питання речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 284, 370-372, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49, 296 КК України, суд

Ухвалив

Клопотання захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України закрити.

Процесуальні витрати за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України у Вінницькій області судової дактилоскопічної експертизи № 564-Д від 03.08.2017 в розмірів 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: відеозапис з назвою V70709-124115, з цифрової відеокамери, який добровільно надала ОСОБА_10 , що знаходяться на компакт-диску «CD-R», марки «Verbatim», 700 MB, 52х 80 min., приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження, які знаходяться у прокурора Вінницької окружної прокуратури.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: вилучене під час огляду МП відро, передане на зберігання, згідно квитанції № 781, до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницький області знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя