Справа № 761/2562/24
Провадження № 1-кс/761/2329/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 015 87 від 28.09.2023, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вільногірська Дніпропетровської області, громадянин України, українець, з вищою освітою, заступник командира батальйону «Титан» № 1 Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві ДПО Національної поліції України, майор поліції, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має дитину 2008 року народження, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 18.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до змісту вказаної підозри, наприкінці вересня 2023 року, працівник Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві ДПО НПУ ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_9 пропозицію з охорони готівкових коштів під час поїздок у межах України.

Розуміючі суть питання, а також обсяг своїх службових повноважень, ОСОБА_8 повідомив про вказану пропозицію заступника начальника Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві ДПО НПУ ОСОБА_10 , який після телефонної розмови з ОСОБА_11 повідомив останньому, що зможе допомогти у вирішенні вказаного питання.

У той же час ОСОБА_10 розробив план дій, спрямований на отримання неправомірної вигоди, попередньо організувавши у стійке об`єднання працівників Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві ДПО НПУ, а саме командира роти з фізичної безпеки батальйону ОСОБА_4 та заступника командира роти з фізичної безпеки батальйону ОСОБА_12 , на що останні добровільно погодилися.

Так, відповідно до розробленого ОСОБА_10 плану на ОСОБА_4 , як на заступника командира батальйону, покладалося здійснення договірної роботи, підготовку проекту договору з додатками та організаційно-розпорядчих документів для виконання договору, а на ОСОБА_12 , як на командира роти, покладалося безпосередня інкасація грошових коштів, супровід і фізична охорона особи, та отримання від останнього грошових коштів, як неправомірної вигоди.

На виконання злочинного плану, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , достовірно розуміючи, що перевезення готівкових грошових коштів суперечить Інструкції про організацію службової діяльності органів поліції охорони під час виконання заходів з фізичної охорони об`єктів, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 577, з метою приховання порушень ними законодавства, запропонували ОСОБА_11 здійснити завуальоване перевезення готівки, уклавши при цьому договір на забезпечення охорони фізичної особи. Таким чином, оформлюючи договірні відносини на охорону особи, а фактично здійснення інкасації, у порушення нормативних документів та не маючи відповідного матеріально-технічного оснащення, такого як спеціального транспортного засобу з відповідним рівнем захисту.

У подальшому, 19.10.2023 о 19 год. 00 хв., перебуваючи на стоянці магазину «Новус» по вулиці Першотравнева, 26 у м. Вишневе Київської області, продовжуючи виконання спільного злочинного задуму, ОСОБА_13 разом з підлеглими йому співробітниками Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві ДПО НПУ, використовуючи два службових автомобіля, обладнані проблисковими спецсигналами та брендовані наліпками з символікою поліції охорони, виконуючи відведену йому роль у загальному злочинному задумі, зустрів довірену особу ОСОБА_9 - ОСОБА_14 , та здійснив на вказаних службових автівках перевезення-«супровід» останнього до міста Житомира, здійснивши при цьому фактично перевезення готівкових коштів.

Наступного дня о 14 год. 18 хв., за адресою - м. Київ, проспект Свободи, буд. 4, ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_11 , отримавши від останнього грошові кошти за надані послуги у розмірі раніше обумовленої суми, а саме 81600 грн.

Водночас, з отриманої ОСОБА_12 суми у розмірі 81600 грн., з метою приховання отримання неправомірної вигоди за надання послуг з перевезення грошових коштів, на рахунок Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві ДПО НПУ сплачено 62560 грн., решту коштів у розмірі 19040 грн. розподілено між учасниками організованої групи.

Крім того, 20.11.2023 до вказаних осіб з метою охорони під час перевезення грошових коштів звернувся ОСОБА_15 , якому ОСОБА_4 виготовив та надав на підпис заявку на здійснення фізичної охорони особи з реквізитами договору ОСОБА_14 , який ОСОБА_15 підписав.

У подальшому, 22.11.2023 о 14 год. 45 хв., перебуваючи поблизу ресторану «Ішак» за адресою - м. Київ, вул. Велика Васильківська, 85/87, ОСОБА_13 разом з підлеглими йому співробітниками Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві ДПО НПУ, використовуючи два службових автомобіля, обладнані проблисковими спецсигналами та брендовані наліпками з символікою поліції охорони, виконуючи відведену йому роль у загальному злочинному задумі, зустрів ОСОБА_15 , та здійснив на вказаних службових автівках перевезення-«супровід» останнього до Львівської області, здійснивши при цьому фактично перевезення готівкових коштів.

Наступного дня, близько 17 години, за адресою - м. Київ, вул. Глибочицька, 32б, ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_15 , отримавши від останнього за надані послуги грошові кошти у розмірі раніше обумовленої суми, а саме 240000 грн.

Водночас, з отриманої ОСОБА_12 суми у розмірі 240000 грн., з метою приховання отримання неправомірної вигоди за надання послуг з перевезення грошових коштів, на рахунок Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві ДПО НПУ сплачено лише 171640 грн., решту коштів у розмірі 68360 грн. розподілено між учасниками організованої групи.

Крім того, 09.01.2024 ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , про необхідність перевезти значну суму готівкових коштів з міста Києва до міста Львова.

У подальшому, 16.01.2024 о 07 год. 18 хв., перебуваючи за адресою - м. Київ, вул. Глибочицька, 32а, ОСОБА_13 разом з підлеглими йому співробітниками Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві ДПО НПУ, використовуючи два службових автомобіля, обладнані проблисковими спецсигналами та брендовані наліпками з символікою поліції охорони, виконуючи відведену йому роль у загальному злочинному задумі, зустрів ОСОБА_15 , та здійснив на вказаних службових автівках перевезення-«супровід» останнього до Львівської області, здійснивши при цьому фактично перевезення готівкових коштів.

Наступного дня, 0 12 год. 15 хв. години, за адресою - м. Київ, Севастопольська площа, 5, ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_15 , отримавши від останнього грошові кошти за надані послуги у розмірі раніше обумовленої суми, а саме 240000 грн.

Водночас, досудовим розслідування встановлено, що згідно з рахунком-фактурою від 17.01.2024 № 000000142 сума за здійснені послуги з перевезення ОСОБА_15 16.01.2024 до міста Львова та у зворотному напрямку становить 90720 грн., решта коштів у розмірі 149280 грн. мала бути в подальшому розподілена між учасниками організованої групи.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на необґрунтованості підозри та відсутності вказаних стороною обвинувачення ризиків непроцесуальної поведінки.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не повинен ставити під сумнів надані органом досудового розслідування докази та пред`являти до них таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення, однак, зобов`язаний їх дослідити та оцінити.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_4 , усвідомивши тяжкість вчиненого, з метою уникнення покарання, передбаченого за інкримінований йому злочин, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Також вагомим є наведений стороною обвинувачення ризик того, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним зі специфікою складання (оформлення) документів, займаючи керівну посаду в правоохоронному органі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не витребувано (вилучено) всі необхідні речі та документи.

Інші ризики, які б свідчили про можливу непроцесуальну поведінку ОСОБА_4 стороною обвинувачення не наведені.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Однак з наданих стороною обвинувачення матеріалів та поведінки ОСОБА_4 у останнього не вбачається намірів здійснювати будь-які позапроцесуальні дії.

Слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вказана вище позиція ЄСПЛ кореспондується з покладеним ч. 3 ст. 176 КПК на слідчого суддю обов`язком відмовити у застосуванні ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що наведені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Враховуючи перелічене вище, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваного не зможе забезпечити інший, менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

-цілодобово не залишати житло за адресою - АДРЕСА_2 ;

-не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну місця проживання та/або роботи (в залежності від стадії кримінального провадження);

-утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 ;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Строк дії цієї ухвали встановити по 17 березня 2024 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1