Номер провадження:1-в/521/866/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Одеса клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , на обґрунтування якого зазначено, що засуджений ОСОБА_4 відбув потрібну частину призначеного покарання для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, за період відбування покарання не скоїв адміністративних або інших правопорушень, виконував усі вимоги установи щодо внутрішнього режиму, конфліктів з ув`язненими не мав, має позитивні характеристики.

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні. Про стягнення вперше почув коли комісія відмовила у направленні до суду клопотання про його умовно-достркове звільнення, рішення про стягнення не оскаржував, вважає, що вони на нього накладені безпідставно.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що засуджений не працевлаштований, в роботах з благоустрою установи участі не приймає, неодноразово судимий, адміністрація установи характеризує негативно, має 8 стягнень, заохочень не має, а отже своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч.3 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, а саме:

1. 28.04.2005 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 15.03.2008 року по відбуттю строку покарання;

2. 02.07.2010 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту. Звільнений 16.07.2010 року по відбуттю строку покарання;

3. 03.09.2019 року за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

4. 29.10.2020 року за ч.1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

5. 09.03.2023 року за ч.1 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

З характеристики засудженого встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.07.2019 року, кінець строку 08.07.2024 року.

Не робить висновків зі своїх минулих помилок, повторює помилки. Стикаючись з проблемою, вчиняє перше-ліпше, що спадає на думку. Стикаючись з проблемою , особа нездатна знайти шляхи її вирішення або легко здається і відступає перед труднощами. Не може передбачити наслідки своїх дій. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Відсутні явні ознаки нервового збудження. Відсутні ознаки пригнічення. Самооцінка адекватна.

Не має дисциплінарних стягнень за вживання наркотичних та алкогольних речовин. Відсутній (або незначний) вплив ПАР на спосіб життя. За словами засудженої особи, відсутні ознаки щодо зв`язку вживання ПАР з підвищенням агресивності. Дехто у колі спілкування підтримує прокримінальні настанови та спосіб життя. Є друзі, соціальні контакти та зв`язки підтримуються. Родинні стосунки підтримує з матір`ю. Провину визнав. Має 8 стягнень, заохочення відсутні.

Бажає змінити своє життя, проте це бажання має поодинокий та несистемний характер. Стверджує, що має бажання брати участь у програмах/заходах, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити.

Намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Потребує контролю за дотриманням ним норм санітарії та особистої гігієни. Байдуже відноситься до виконання робот із самообслуговування. Не приймає участь у роботах із благоустрою території установи.

Заходи реалізації індивідуальної програми виконані частково через те, що засуджений не завжди налаштований приймати участь.

Криміногенними факторами, що сприяють підвищенню ризику вчинення засудженим повторних правопорушень є матеріальне становище. Засуджений має недостатню мотивацію.

Разом з тим, ці обставини не свідчать про позитивні тенденції у поведінці засудженого та не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Крім того, комісія установи (витяг з протоколу №10 від 17.05.2023 року) вирішила не направляти матеріали до райсуду з приводу умовно-дострокового звільнення стосовно засудженого ОСОБА_4 , який не довів своє виправлення.

Відповідно до вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Також, суд зазначає, що лише незадовго до настання терміну застосування умовно-дострокового звільнення прослідковуються позитивні зміни у поведінці ОСОБА_4 . Однак, це не засвідчує виправлення особи та даний факт не є безумовним критерієм застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення. Висновки про виправлення особи слід робити не лише за період, який безпосередньо передує моменту, коли строк добігає кінця, після чого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку.

Також, суд зазначає, що ОСОБА_4 був неодноразово засуджений за аналогічні злочини, проте висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти злочини. А тому, на думку суду у разі звільнення його умовно-достроково є висока вірогідність вчинення ним нового злочину.

Враховуючи викладене та оцінюючи в сукупності поведінку засудженого, яка не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання та що він довів своє виправлення, суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення клопотання не має.

Керуючись ст. 81 КК України , ст. ст. 537-539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1