Справа №:755/9674/23
Провадження №: 1-кс/755/3562/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 14.03.2023 року про тимчасовий доступ до документів,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві звернувся до суду із клопотанням, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 14.03.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.364 КК України, про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), з можливістю їх вилучення /виїмки/.

Із клопотання вбачається, що Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, під процесуальним керівництвом Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000061, у ході якого встановлено, що 09.06.2020 на 65 позачерговій сесії ІНФОРМАЦІЯ_1 VII скликання за 2020 рік прийняте рішення № 01-65п/ч-VII "Про звернення до Президента України, Голови Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутата Верховної Ради України ОСОБА_5 щодо залишення місту Васильків статусу адміністративного центру Васильківського району».

Інших рішень, цього дня, згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 № 351/01-23 від 07.06.2023 не приймалось.

Разом із тим, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що державним реєстратором приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу ОСОБА_4 , 27.01.2022 прийнято рішення (з відкриттям розділу), індексний номер 63095535, про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :13:011:0055 площею 0,01 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 120.

Підставою для прийняття ОСОБА_4 рішення про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на вказану вище земельну ділянку стало рішення Шістдесят п`ятої позачергової сесії сьомого скликання ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.06.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у для будівництва індивідуальних гаражів гр. ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 ».

Вказаним рішенням, ОСОБА_6 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 та передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :13:011:0055 площею 0,01 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 .

Разом із тим, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :13:011:0055 площею 0,01 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 у Державному земельному кадастрі зареєстровані лише 27.12.2021.

У подальшому, 01.02.2022 між ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :13:011:0055 площею 0,01 га, по АДРЕСА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за № 272.

Таким чином, ОСОБА_6 усвідомлюючи відсутність у неї права власності на вказану земельну ділянку з метою створення ілюзії правомірності набуття права власності на неї розпорядилася нею шляхом укладення договору купівлі-продажу менше ніж через чотири дні.

Пунктом 7 ст.92 Конституції України визначено, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно до ст.1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Пунктом «а» ч.2 ст.83 Земельного кодексу України визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно з п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, зокрема, на землю.

Правомочності власника землі на території міста Васильків від імені територіальної громади здійснює ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка відповідно до ст.ст.9, 12 Земельного кодексу України наділена державою повноваженнями (ст.122 Земельного кодексу України) щодо розпорядження землями територіальної громади міста, зокрема, щодо передачі комунальних земельних ділянок у власність чи користування громадянам та юридичним особам відповідно до Земельного кодексу України.

Таким чином, спірні земельні ділянки розташовані на території міста Васильків, а отже, належать до комунальної власності територіальної громади міста Васильків, в силу норм Закону (ч.2 ст.83 Земельного кодексу України) через їх територіальне розташування в межах цього населеного пункту, а тому право власності на земельну ділянку, а відповідно і право з розпорядження нею, у тому числі щодо розгляду та вирішення питання про передачу її у власність або користування, відповідно до ст.ст.12, 122 Земельного кодексу України належить саме ІНФОРМАЦІЯ_5 , як особі, яка діє у відповідних правовідносинах від імені територіальної громади.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України (в редакції станом на дату рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.06.2020, яке стало підставою для первинної реєстрації права власності на земельну ділянку), Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно ст.118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, єдиною підставою для громадян та юридичних осіб набуття права власності на земельну ділянку із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Разом із тим, як вже було зазначено, ІНФОРМАЦІЯ_4 рішення від 09.06.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у для будівництва індивідуальних гаражів гр. ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 » не приймала, відповідний проект землеустрою не затверджувала, а тому вказане рішення не може бути законною правовою підставою для набуття ОСОБА_6 права власності на земельну ділянку та його подальшої державної реєстрації, яка відповідно, не породжує правових наслідків.

За приписами ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, як то передбачено нормами ст.319 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст.321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Більш того, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється в порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон).

Відповідно до ч.1 ст.2 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності із фактом його державної реєстрації.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула це право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Ця правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, від 07.10.2020 у справі № 920/728/18.

Таким чином, сама по собі державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна не може підтверджувати набуття права власності на них.

Більш того, за нормами ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 09.06.2020 рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 », не приймалося, отже право власності у ОСОБА_6 відповідно до положень ст.ст.316, 317, 319 Цивільного кодексу України не виникало, а тому остання не мала права розпоряджатись земельною ділянкою у подальшому шляхом укладення договору купівлі-продажу від 01.02.2022.

Крім того, у клопотанні зазначено, що з метою швидкого, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ч.2 ст.163 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, просив клопотання задовольнити у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно норми ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити її копії та вилучити їх /здійснити їх виїмку/. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Частиною 7 статті 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, що є необхідними для з`ясування всіх обставин справи у даному провадженні, є потреба у наданні тимчасового доступу до речей та документів.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що зазначені документи знаходиться у володінні приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 , а також така інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з урахуванням можливості використати цю інформацію як доказ, відомостей що містяться у ній та відсутності можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначеної інформації, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 163-165, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів - задовольнити.

Надати старшому слідчому Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 або слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000061 - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , або прокурорам групи прокурорів - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), а саме: до оригіналів документів, які стали підставою для прийняття рішення індексний номер 63095535 (з відкриттям розділу) від 27.01.2022, про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :13:011:0055 площею 0,01 га, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 120 та надати розпорядження про надання можливості вилучити оригінали цих документів (у разі їх відсутності завірених належним чином копій).

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя