Справа № 685/719/23
Провадження № 1-кп/685/50/23
В И Р О К

іменем України

24 жовтня 2023 року смт.Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь кримінальне провадження № 0000189, внесене 19 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гальчинці Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрований там же по АДРЕСА_1 (в даний час Теофіпольська територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області), фактично проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2022 року близько 17:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї господарства по АДРЕСА_2 , побачив як дорогою повз господарства в сторону пасовища пройшла ОСОБА_6 , з якою тривалий час перебуває у неприязних відносинах, схопив батіг та пляшку з хімічною речовиною, невстановленою в ході досудового розслідування, яка стояла на вікні веранди будинку, наздогнав на вулиці ОСОБА_6 та, перебуваючи позаду неї, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спочатку вдарив батогом, якого тримав у правій руці, по спині ОСОБА_6 , після чого, порівнявшись з нею та перебуваючи ліворуч, хлюпнув з пляшечки, яку тримав в лівій руці, в обличчя потерпілої ОСОБА_6 рідку хімічну речовину.

Внаслідок попадання цієї речовини потерпілій ОСОБА_6 спричинено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді хімічного опіку ІІ-ІІІ ступеня рогівки лівого ока, хімічного опіку кон`юнктиви та кон`юнктивального мішка очного яблука та повік ІІ ступеня лівого ока, хімічного опіку лівої щоки з переходом на нижню щелепу зліва та хімічного опіку гортані.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що в його сім`ї тривалий конфлікт з ОСОБА_6 , яка проживає неподалік. Зокрема, в 2021 році ОСОБА_6 отруїла його 78 курей, потім вона неодноразово викликала поліцію, через що він постійно сплачував штрафи. В той день донька потерпілої ОСОБА_7 , яка перебувала в нетверезому стані, безпідставно стала сваритися на нього через його собак, хоч вони були прив`язані та перебували на подвір`ї. Повернувшись ввечері 18 жовтня 2022 року з поля дізнався від дружини, що до нього в черговий раз приїздила поліція через скаргу доньки потерпілої.

Побачивши як ОСОБА_6 разом з ще однією сусідкою йшли на пасовище, взяв батіг та забіг на веранду, де взяв пляшечку з нашатирним спиртом, який використовував для лікування укусів комах у коня, наздогнав ОСОБА_6 , вдарив її батогом по спині, підійшов ближче і хлюпнув нашатирний спирт з пляшечки в очі потерпілої, а пляшечку спересердя з силою розбив об щебінь, яким посипана дорога.

Зазначив, що зробив таким чином для того, щоб остаточно припинити виїзди поліцейських до нього та провчити ОСОБА_6 .

При проведенні слідчого експерименту обвинувачений показав на місці, де проходила потерпіла з свідком ОСОБА_8 , де взяв пляшечку з нашатирним спиртом, як наздогнав потерпілу, як їй наніс удар невеликим батіжком та яким чином хлюпнув нашатирний спирт лівою рукою в обличчя потерпілої, цілячись в очі, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 14 червня 2023 року з доданим відеозаписом (а.с. 110-112), розбіжностей з показами, даними в судовому засіданні, немає.

Потерпіла ОСОБА_6 , 1970 року народження, пояснила, що між сусідами ОСОБА_9 та нею вже тривалий час існує конфлікт, який почався з того, що її донька ОСОБА_7 захистилася за ОСОБА_10 , рідну сестру обвинуваченого, після цього він став звинувачувати її у різних вчинках: киданні камінням по його хлівах, отруєнні курей і тому подібне, сварився та обзивав нецензурними словами.

18 жовтня минулого року її донька ОСОБА_7 поверталася з пасовище, де перепнула корову, і на неї з господарства ОСОБА_4 вибігли п`ятеро собак, які були без прив`язі, та гавкали і нападали. Донька стала кричати, вийшов ОСОБА_4 та став обзивати доньку нецензурними словами, тому викликали поліцію, однак ОСОБА_4 по приїзду поліцейських десь заховався, тому поліція поїхала.

Ввечері того ж дня разом з сусідкою ОСОБА_11 йшли на пасовище, і пройшовши господарство ОСОБА_4 почула, як хтось йде позаду човгаючи, та слова Дусі, яка казала: « ОСОБА_12 , не треба!», але не оберталася. Раптом відчула удар в спину і як щось хлюпнуло в обличчя з лівої сторони, якась рідина попала в око, до рота, сильно пекло, з рота пішла піна. Чула, як ОСОБА_4 кричав, що «довикликалася поліцію». Після цього сусід ОСОБА_13 приніс воду у відерці, змивала ту рідину з обличчя.

В подальшому три дні лікувалася в Теофіпольській лікарні, потім в Хмельницькій обласній лікарні, а через кілька днів, не заїжджаючи додому, поїхала в спеціалізовану лікарню в м. Одеса, де лікувалася двічі. Зазначила, що до даного час зір у лівому оці так і не відновився в повній мірі.

При проведенні слідчого експерименту потерпіла також підтвердила на місці на статистові спосіб, яким їй в очі хлюпнув якусь рідину ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 06 червня 2023 року з доданим відеозаписом (а.с. 89-91).

Свідок ОСОБА_8 , 1961 року народження, пояснила, що разом з ОСОБА_14 разом йшли на пасовище, пройшовши господарство ОСОБА_4 трохи відстала від ОСОБА_15 , почула кроки, обернулася і побачила, як їх наздоганяв ОСОБА_16 , тримаючи в правій руці батога, а ліву притискаючи до тіла. Так як ОСОБА_4 цілеспрямовано прямував до ОСОБА_6 , тому сказала йому, щоб нічого не видумував, однак ззаду він вдарив ОСОБА_15 батогом по спині, а лівою рукою махнув в її обличчя. Чи хлюпнув щось в обличчя та чи була на обличчі ОСОБА_6 якась рідина не бачила, так як має поганий зір, однак бачила у неї піну з рота та ОСОБА_15 також сказала, що щось текло по хустці, якою була зав`язана голова.

Під час слідчого експерименту свідок показала на місці, де була вона в момент, коли їх наздогнав ОСОБА_4 , місце перебування потерпілої трохи попереду, та яким чином ОСОБА_4 , перебуваючи позаду потерпілої, спочатку вдарив по спині батогом у правій руці після чого лівою рукою махнув в обличчя, що підтверджується змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 06 червня 2023 року з відеозаписом (а.с. 93-95).

Як вбачається з рапорту інспектора чергової частини СПД № 1 ВП № 2 Хмельницького районного управління поліції від 18 жовтня 2022 року, на службу 102 від ОСОБА_17 надійшло повідомлення, що її матері (50 років) бризнули кислотою в очі. По прибутті встановлено, що ОСОБА_4 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді опіків підборіддя та лівого ока, вона до КНП «Теофіпольська багатопрофільна лікарня» (а.с. 6).

Згідно висновку експерта № 216 від 02 лютого 2023 року Хмельницького облбюро судмедекспертизи, беручи до уваги дані судово-медичної експертизи, записи лікарів у представленій медичній документації, у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді хімічного піку ІІ-ІІІ ступеня рогівки лівого ока, хімічного опіку кон`юнктиви та кон`юкнтивального мішка очного яблука та повік ІІ ст. лівого ока, хімічного опіку лівої щоки з переходом на нижню щелепу зліва та хімічного опіку гортані, які могли виникнути від руйнівної дії якоїсь хімічної речовини на шкіру та слизові оболонки потерпілої, не виключено в час та за обставин, що вказані в постанові про призначення СМЕ, всі виявлені хімічні опіки на шкірі обличчя, рогівці лівого ока, на кон`юнктиві та кон`юнктивальному мішку лівого очного яблука і повік та хімічного опіку гортані відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 36-37).

У своєму висновку № 258 від 02 лютого 2023 року цей же експерт зазначив, що наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися і внаслідок одноразової дії якоїсь хімічної речовини. Виявлені у неї хімічні опіки лівого ока, шкіри обличчя та гортані могли виникнути від руйнівної дії якоїсь хімічної речовини (якої саме встановити неможливо) на шкіру та слизові оболонки потерпілої (а.с. 39-40).

Слідством була призначена експертиза матеріалів, речовин та виробів, однак, як вбачається з висновку експерта Хмельницького НДЕКЦ МВС України від 14 грудня 2022 року № СЕ-19/123-22/9534-ФХД, на поверхні одягу та хустки, в якій була одягнена потерпіла, сторонніх речовин не виявлено (а.с. 45-47).

Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що, незважаючи на невизнання своєї вини та не встановлення досудовим розслідуванням конкретної хімічної речовини, вина ОСОБА_4 у заподіянні ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, доведена і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання судом враховано суспільну небезпечність вчиненого, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав своєї вини, він активно сприяв розкриттю правопорушення, що вбачається в наданні пояснень та участі у слідчому експерименті, зазначена обставина пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, не виявлено.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання.

При призначенні конкретного виду покарання суд враховує, зокрема, спосіб спричинення тілесних ушкоджень, який полягав у цілеспрямованому різкому виливанні хімічної речовини в очі потерпілої, та бажанні спричинення їй ушкоджень від дії цієї речовини, при цьому наблизившись позаду потерпілої та приховуючи ємність з цією речовиною для досягнення найменшого супротиву з її сторони та можливості прикрити обличчя, виключають можливість призначення більш легких видів покарання за даним правопорушенням.

Суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових правопорушень, є призначення йому покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи особу винного та його відношення до вчиненого насильства, а саме, відсутність найменшого розкаяння зі своєї сторони, оцінка своїх дій як цілком правильних та вчинених з метою залякування потерпілої та її родини для припинення з їх сторони виклику поліції, а також з метою помсти за ніби-то нанесену потерпілою шкоду його майну, категорична відмова у відшкодуванні шкоди, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, тому відсутні підстави для його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В ході розгляду справи встановлено, що обвинувачений розірвав шлюб зі своєю дружиною, яка має інвалідність по зору та з якою проживають в одному будинку, однак разом з ними проживають двоє дорослих повнолітніх дітей, які можуть надавати допомогу матері.

Твердження обвинуваченого про отруєння потерпілою його курей в 2021 році, на що він посилався в ході судового розгляду, не знайшло свого підтвердження. Проте, навіть і у разі припущення про наявність даного факту, здійснення обвинуваченим помсти таким варварським способом, як виливання хімічної речовини в обличчя потерпілої, не маючи при цьому жодного уявлення щодо можливого впливу цієї речовини на очі, слизові оболонки та внутрішні органи людини, не може слугувати виправданню такого вчинку.

Речові докази, зокрема, одяг та медичні карти підлягають поверненню потерпілій.

Судові витрати по проведенню експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, незважаючи на те, що в результаті їх проведення не було встановлено обставин, які доводять вину обвинуваченого. Так, під час досудового розслідування була призначена відповідна експертиза для визначення виду речовини, яка призвела до хімічного опіку потерпілої, витрати на проведення якої, згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого, що є справедливим, оскільки такі витрати не були б понесені, якби обвинуваченим не було вчинено правопорушення.

Прокурором заявлений позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Обвинувачений позовних вимог не визнав, оскільки потерпіла не лікувалася, всі необхідні відомості про перебування на стаціонарному лікуванні вона отримала незаконним способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на лікування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Згідно довідки КНП «Теофіпольська багатопрофільна лікарня» від 07 липня 2023 року № 736 вбачається, що ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в цьому лікувальному закладі з 18 по 21 жовтня 2022 року і на її лікування витрачено 3397,44 грн., з яких за рахунок коштів НСЗУ 2968,72 грн. та за рахунок коштів місцевого бюджету 412,00 грн.

Згідно довідки КНП «Хмельницька обласна лікарня» від 08 травня 2023 року № 22, ОСОБА_6 перебувала на лікуванні в офтальмологічному відділенні 4 ліжкодні з 27 по 31 жовтня 2022 року і на її лікування було витрачено 5630,84 грн., з яких за рахунок коштів НСЗУ 5392,40 грн. та за рахунок коштів обласного бюджету 238,44 грн.

Згідно довідки Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» Національної академії медичних наук» від 12 липня 2023 року № 03-89, ОСОБА_6 знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні «Післяопікової патології ока» 13 ліжкоднів з 01 по 14 листопада 2022 року та 9 ліжкоднів з 26 грудня 2022 року по 04 січня 2023 року. Бюджетні витрати установи (з Державного бюджету) за цей період становлять 13735,48 грн.

Витрачені кошти на стаціонарне лікування потерпілої підлягають стягненню з обвинуваченого, тому позов прокурора підлягає задоволенню.

Потерпіла ОСОБА_6 також звернулася до суду з позовом в межах даної кримінальної справи про відшкодування шкоди, заподіяної їй злочином, просила стягнути з обвинуваченого матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням, у розмірі 25137,37 грн., та грошове відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 100000 грн.

Обвинувачений позовних вимог не визнав.

Позовні вимоги потерпілої підлягають задоволенню частково.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом було досліджено виписки з медичних карт потерпілої за час її перебуванні на лікуванні в медичних закладах, надані квитанції понесених витрат на придбання медикаментів та медичних засобів, тому заявлена вимога підлягає задоволенню, крім понесених витрат на придбання пального, оскільки не обґрунтовано яким чином було здійснено облік даних витрат і їх понесення саме на лікування потерпілої. Також не підлягають стягненню сплата потерпілою благодійних внесків Інституту очних хвороб та витрати по квитанція, призначення платежу по яких та суми не зазначені.

Загальна сума витрат на лікування потерпілої становить 17796,54 грн., які і підлягають стягненню.

При визначенні розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілій, яка полягала у стражданнях через необхідність лікування, яке триває до даного часу, наявність постійного страху повторення, згадки про біль, що перешкоджає нормально спати, враховуючи також вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди становить 35000 грн.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статтею 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком два роки.

Речові докази по справі, а саме, бавовняна сукня чорного кольору зі вставками спереду у вигляді квадратів чорно-біло-сірого кольору, жіночу хустину зеленого кольору із наявними художніми візерунками зелено-коричневого кольору, медичну карту стаціонарного хворого № 2403 від 18 жовтня 2022 року та медичну карту стаціонарного хворого № ІХ-221027/20147 від 27 жовтня 2022 року повернути ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений на одяг потерпілої згідно з ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2022 року № 671/1563/22.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 755,12 грн. (Сімсот п`ятдесят п`ять гривень 12 коп.) витрат на проведення експертизи.

Позов прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Теофіпольської селищної ради 412,00 грн. (Чотириста дванадцять гривень 00 коп.) витрат на лікування потерпілої.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Хмельницької обласної ради 238,44 грн. (Двісті тридцять вісім гривень 44 коп.) витрат на лікування потерпілої.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України в дохід державного бюджету 22096,60 грн. (Двадцять дві тисячі дев`яносто шість гривень 60 коп.) відшкодування витрат на лікування потерпілої.

Позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 52196,54 грн. (П`ятдесят дві тисячі сто дев`яносто шість гривень 54 коп.) відшкодування шкоди, з яких 17796,54 грн. відшкодування витрат на лікування та 35000,00 грн. грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Відмовити ОСОБА_6 в задоволенні решти позовних вимог.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1