ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/79/24

14 лютого 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001380 від 04.11.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вершина Згарська Драбівського р-ну Черкаської обл., громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, продовженого указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 19.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 строком на 90 діб, 09.10.2023 о 11.32 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , маючи у фактичному розпорядженні фінансовий банківський рахунок потерпілого ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що на банківському рахунку знаходяться грошові кошти, розуміючи небезпечність свого діяння, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом спрямованим на незаконне заволодіння грошовими коштами, не маючи відповідного дозволу на проведення фінансових операцій, переслідуючи на меті виключно заволодіння грошовими коштами потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом використання мережі «Інтернет» та мобільного додатку «Приват24» здійснив переказ грошових коштів із фінансового банківського рахунку потерпілого ОСОБА_4 під № НОМЕР_1 на банківську картку своєї співмешканки ОСОБА_7 № НОМЕР_2 в сумі 1500 грн.

14 лютого 2024 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; зобов`язується співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечував з приводу затвердження угоди про визнання винуватості. Додатково пояснив, що грошові кошти йому не повернуті.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Обвинуваченому роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання про долю речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості від 14.02.2024, укладену між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 ..

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: СD-R диск із відомостями отриманими в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1