Справа № 404/142/24
Номер провадження 1-кс/404/51/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Кропивницькому клопотання прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню 0000004 за ч.2 ст. 416 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведеного огляду місця події 06.01.2024 року на відкритій ділянці місцевості, а саме поля біля села Лууганка Олександрійського району Кіровоградської області. Зазначає, що вилучене майно, а саме: фрагменти зруйнованого двигуна (лівого), а саме камеру згорання та турбіну; фрагменти зруйнованого двигуна (правого), а саме компресор високого тиску, камеру згорання, турбіну низького тиску; повністю зруйновану у вигляді груди металу та проводів/кабелів передню частину літака (кабіну); частину відсіку коробки самольотних агрегатів у деформованому стані; елемент основної стійки шасі; блок «Придельных команд» з жовтою кришкою з маркуванням «БПК-88 СЕРИЯ ЗА № 501111701»; блок «Придельных команд» з жовтою кришкою з маркуванням «БПК-88 СЕРИЯ ЗА № 501301578»; передню стійку шасі; частину правої плоскості прав; елемент центральної частини літака; елемент основної правої стійки шасі; лівий стабілізатор; елемент лівого кіля; фрагмент крісла пілота КД-36М; парашут у розкритому стані; протипожежний балон; фрагмент корпусу двигуна (форсажна камера); накопичувач інформації системи тестер; праву частину стабілізатора та кіля; предмет шароподібної форми з металу; елемент двигуна (реактивне сопло); фрагмент підфюзеляжного баку; фрагмент двигуна (реактивного сопла); передню конусну частину літака; контейнер гальмівного парашута в розкритому стані; закрилок крила літака; дрібні деформовані металеві фрагменти частин літака; авіаційну пушку ГШ-30-1, змиви з поверхонь двигунів та хвостової частини літака «МіГ-29», що має значення для кримінального провадження в якості речового доказу та відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України.

Мета звернення збереження речових доказів.

За версією представників сторони обвинувачення збереження речових доказів необхідно для доведення в суді факту порушення правил поводження зі зброєю, а також із боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник і володілець вилученого майна не з`явився.

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчими Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні 0000004 за ч.2 ст. 416 КК України.

Предметом доказування є речі та документи, які можуть бути знаряддям вчинення злочину.

06.01.2024 року під час огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, а саме поля біля села Луганка Олександрійського району Кіровоградської області працівники поліції виявили та вилучили речі, перелік яких містяться в протоколі огляду.

Вилучене майно оглянуто і постановою слідчого від 07.01.2024 року визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, слідчий правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на речі та документи з тих підстав, що вони є речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання)

У випадку повернення майна заявленого до арешту, є розумні підстави вважати, що вищезазначені речі та документи можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Такий висновок узгоджується з практикою застосування ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження речами, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру( п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України). Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані у розумні строки (ч.1 ст.28 КПК України). Розумними вважаються строки, що є необхідно об`єктивними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Критерієм для їх визначення є: складність провадження, кількість підозрюваних і кримінальних правопорушень, обсяг і специфіка процесуальних дій для досягнення мети кримінального провадження.

Тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер.

Прокурор надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколах огляду місця події, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України). Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Прокурор правильно зазначає про необхідність в подальшому забезпечити проведення експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень будуть речові докази вилучені речі, тому є ризик відчуження/знищення, а відтак і нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна під час виконання вимог ст. 290 КПК України. Безпосереднього дослідження судами речових доказів.

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власників володільців і третіх осіб.

Додержуючись вимог частини 1 та 2 ст. 22 та ст.26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів. Засада диспозитивності (ч. 3 ст. 22 КПК України), зобов`язує слідчого суддю вирішити лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Тому, збереження вилучених речей і документів забезпечить захист прав свобод та інтересів учасників кримінального провадження, оскільки вони на умовах змагальності, використовуючи арештовані речові докази можуть спростувати доводи протилежної сторони чи підтвердити власну версію досліджуваних подій.

З урахуванням викладеного і керуючись ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та користування на:

- фрагменти зруйнованого двигуна (лівого), а саме камеру згорання та турбіну;

- фрагменти зруйнованого двигуна (правого), а саме компресор високого тиску, камеру згорання, турбіну низького тиску;

- повністю зруйновану у вигляді груди металу та проводів/кабелів передню частину літака (кабіну);

- частину відсіку коробки самольотних агрегатів у деформованому стані;

- елемент основної стійки шасі;

- блок «Придельных команд» з жовтою кришкою з маркуванням «БПК-88 СЕРИЯ ЗА № 501111701»;

- блок «Придельных команд» з жовтою кришкою з маркуванням «БПК-88 СЕРИЯ ЗА № 501301578»;

- передню стійку шасі;

- частину правої плоскості прав;

- елемент центральної частини літака;

- елемент основної правої стійки шасі;

- лівий стабілізатор;

- елемент лівого кіля;

- фрагмент крісла пілота КД-36М;

- парашут у розкритому стані;

- протипожежний балон;

- фрагмент корпусу двигуна (форсажна камера);

- накопичувач інформації системи тестер; праву частину стабілізатора та кіля;

- предмет шароподібної форми з металу;

- елемент двигуна (реактивне сопло);

- фрагмент підфюзеляжного баку;

- фрагмент двигуна (реактивного сопла);

- передню конусну частину літака;

- контейнер гальмівного парашута в розкритому стані;

- закрилок крила літака;

- дрібні деформовані металеві фрагменти частин літака;

- авіаційну пушку ГШ-30-1;

- змиви з поверхонь двигунів та хвостової частини літака «МіГ-29», власником яких є військова частина НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1