Справа № 729/1602/23 1-кп/729/144/23 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

05.10.2023 Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
05.08.2023 близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Авоська», що знаходиться за адресою м.Бобровиця Ніжинського району Чернігівської області по вул. Незалежності, 48в, у ході раптово виниклого конфлікту, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, завдав кулаком правої руки один удар в область обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою лівої частини обличчя та садна лівої губи, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що не спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, за ознаками тривалості розладу здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю і показав, що вчинив дії відносно ОСОБА_5 за викладених в обвинувальному акті обставин. З тяжкістю тілесних ушкоджень нанесених потерпілій погоджується. У подальшому обіцяє не вчиняти протипраних дій.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що не має до обвинуваченого будь-яких претензій морального чи матеріального характеру. Вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання передбачене нормою КК України, за якою обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності.
Враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні встановлено, що своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні легкого тілесного ушкодження, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (проступок) передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, його характер, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вину визнав та щиро розкаявся.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням викладеного, враховуючи думку потерпілої, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому прокарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.
Призначаючи такий вид покарання, суд виходив із принципу законності, справедливості і індивідуалізації покарання, яке своїм видом буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом надання документа про сплату штрафу.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
-медичну карту амбулаторного хворого №25020105, яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у володінні ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя