Провадження № 1-кс/344/7264/23
У Х В А Л А

09 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000400 від 17.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що до слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області надійшли матеріали із УСБУ в Івано-Франківській області в яких міститься інформація про те, що група осіб на території Івано-Франківської області, із погрозою насильства над потерпілим, в умовах воєнного стану, вимагають грошові кошти. Крім того, у період часу з 22.09.2023 по 05.10.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, здійснювали пред`явлення вимоги ОСОБА_5 , щодо передачі грошових коштів в сумі 150 000 гривень погрожуючи насильством над потерпілим. Так, 22.09.2023 близько 16.30 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, 40 поряд з готелем «Надія» пред`явили вимогу ОСОБА_5 щодо передачі їм грошових коштів в сумі 150 000 грн., погрожуючи насильством над потерпілим. 30 вересня 2023 року потерпілий ОСОБА_5 , сприймаючи зазначені погрози дійсними і реальними, усвідомлюючи, що у випадку ігнорування висунутих йому вимог щодо передачі грошових коштів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , застосують щодо нього фізичне насильство, передав їм через особу, яку вони залучили, грошові кошти в сумі 50 000 гривень. У подальшому, 05.10.2023 за вказівкою ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_5 зустрівся з особою, яку залучив останній спільно з ОСОБА_3 з метою передачі грошових коштів в сумі 100 000 гривень, які вимагали у нього, погрожуючи застосуванням насильства над потерпілим в умовах воєнного стану, де були викриті працівниками поліції. Таким чином встановлено, що до вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_7 , який 30.09.2023року, безпосередньо на території свого господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , отримував грошові кошти у потерпілого ОСОБА_8 та передавав ОСОБА_4 , та в подальшому 05.10.2023 року повторно мав отримати грошові кошти для передачі ОСОБА_4 05.10.2023 в ході виконання ухвали Івано-Франківського міського суду, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено відеореєстратор Hik Vision серійний номер 781749931, де зберігаються відеозаписи з камер спостереження, що розташовані на території вказаного домогосподарства.

Слідчий просив розглянути клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити. Власника речей, щодо яких розглядатиметься клопотання про арешт, повідомлено.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення , збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п.10 ч.2 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

05.10.2023 в ході виконання ухвали Івано-Франківського міського суду, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено відеореєстратор Hik Vision серійний номер 781749931, де зберігаються відеозаписи з камер спостереження, що розташовані на території вказаного домогосподарства.

Постановою від 06 жовтня 2023 року про визнання речових доказів відеореєстратор Hik Vision серійний номер 781749931, де зберігаються відеозаписи з камер спостереження, що розташовані на території вказаного домогосподарства визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000400.

Відповідно до протоколу обшуку від 05.10.2023 року у ході проведення обшуку виявлено відеореєстратор Hik Vision серійний номер 781749931, де зберігаються відеозаписи з камер спостереження, що розташовані на території вказаного домогосподарства.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Відповідно до зазначеного, суд-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно яке належить ОСОБА_7 відеореєстратор Hik Vision серійний номер 781749931, де зберігаються відеозаписи з камер спостереження, що розташовані на території вказаного домогосподарства.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1