Справа № 472/269/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2023 року смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі колегії суддів:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в/ч Бобровичі, Калинковичського району, Гомельської області, Республіки Білорусь, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого: 26.12.2016 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -
05.12.2023 року надійшло клопотання прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про обрання строку домашнього арешту, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 .
Прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів. Зазначений ризик обґрунтований тим, що ОСОБА_9 тривалий час ніде не працює, основним видом доходу мав дохід від незаконного збуту наркотичних засобів, вчинив злочин повторно, а тому може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_9 за період задокументованої злочинної діяльності вчинив ряд особливо тяжких кримінальних правопорушень пов`язаних з незаконним збутом особливо небезпечного наркотичного засобу, що свідчить про системність злочинної діяльності та небажання отримувати дохід законним шляхом. Також встановлено, що свою злочинну діяльність ОСОБА_9 проводив в період невідбутого іспитового строку за вироком Веселинівського районного суду від 26.12.2016 року, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб.
Захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення клопотання, вважають його необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам КПК України, а зазначені в клопотанні ризики недоведеними та такими, що є припущеннями. Крім того, докази, на які посилається в клопотанні прокурор, є недостатньо вагомими. Висловили думку про відмову в задоволенні клопотання прокурора та щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши прокурора, захисників, обвинувачених, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що строк домашнього арешту ОСОБА_9 відповідно до ухвали Веселинівського районного суду Миколаївської області від 25.08.2023 року закінчився 24.10.2023 року.
На думку прокурора, станом на день розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді цілодобового домашнього арешту, ризики, які були підставою для обрання такого виду запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати.
Суд не може в повній мірі погодитись з указаною позицією прокурора з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.
Згідно статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З часу застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, він кожного разу з`являвся в судові засідання, що свідчить про фактичну мінімізацію ризиків, зазначеного в клопотанні прокурора. Також інформація про вчинення обвинуваченим інших кримінальних та адміністративних правопорушень у суду відсутня.
На думку суду обставини, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є такими, що станом на час судового розгляду кримінального провадження частково зменшилися та є підстави для обрання такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Ураховуючи викладене, клопотання прокурора не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 176, 177, 179, 194, 196, 197, 205, 331, 369-372 КПК України, суд -
В задоволенні клопотання прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.
Обрати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками та іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженню;
- здати (у разі наявності) документи, що надають право на виїзд з України
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Контроль за виконанням особистого зобов`язання доручити прокурору ОСОБА_5 .
Ухвала суду підлягає негайному виконанню.
Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2