490/9172/23 02.10.2023
н/п 1-кс/490/6857/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9172/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Харків, громадянці України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 27-о від 26.01.2018 ОСОБА_8 призначено на посаду провідного спеціаліста Олешківського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (в системі Фонду працювала з 01.09.2015), стаж роботи на державній службі 6 років 10 місяців.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_9 прийняла присягу державного службовця та приступила до виконання посадових обов`язків.

Згідно з ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

За змістом ст. 10 Закону України «Про державну службу» від 11.10.2017 № 3723-ХІІ , основними обов`язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників , збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов`язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов`язків, ініціатива і творчість в роботі.

Як державний службовець ОСОБА_7 має повноваження і обов`язки, та несе відповідальність за дотримання вказаних нормативних актів, зміст яких їй достовірно відомий.

Водночас, ОСОБА_7 складеної нею присяги не дотрималась та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, в порушення вимог ст.ст. 1, 2, 17 Конституції України, зрадила українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської України», яким Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_10 , а також інші представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил (далі ЗС) РФ на територію України.

24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, Донецькій та Луганській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення для держави і у такий спосіб здійснили тимчасову окупацію частини території України.

З метою протидії збройній агресії 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію РФ проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затверджений Законом України № 3275-IX від 27.07.2023.

З 24.02.2022 більшу частину території Херсонської області захоплено військовослужбовцями зсрф у томі числі м. Херсон, Херсонської області, яка знаходилась під окупацією держави-агресора.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована рф територія України (далі тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф тимчасово взято під контроль місто Херсон та частину інших населених пунктів на території Херсонської області, зокрема з 24.02.2022 м. Олешки, з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами де встановили контроль над ним, у тому числі через створені окупаційні адміністрації.

Таким чином, територія м. Олешки Херсонської області є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою збройних сил РФ.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Херсонської області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Херсонської області були сформовані підрозділи пенсійного фонду, які реалізують політику окупаційної влади з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, будучи громадянкою України, яка фактично проживає на території м. Олешки Херсонської області, розуміючи факт захоплення міста збройними силами РФ, являючись державним службовцем, у воєнний час вчинила умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом надання допомоги представникам РФ у проведені підривної діяльності проти України, вчинивши державну зраду, умисно в співпраці з представниками РФ, добровільно погодилася на виконання організаційно-розпорядчої діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території міста Олешки, у тому числі окупаційною адміністрацією Херсонської області.

Так, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що місто Олешки Херсонської області є невід`ємною складовою частиною України, на початку червня 2022 року, точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці на території тимчасово окупованої Херсонської області,добровільно погодилася на зайняття посади в незаконно створеному окупаційною владою органі на тимчасово окупованій території та зайняла посаду так званого «керівника пенсійного фонду» м. Олешки Херсонської області, чим сприяла затвердженню окупаційної влади на тимчасово-окупованій території Херсонського району Херсонської області.

У подальшому, впродовж червня 2022 року та по теперішній час, ОСОБА_7 здійснює керівництво захопленого військовослужбовцями РФ Олешківського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Пролетарська, 52 та на користь окупаційної влади виконує організаційно-розпорядчі функції, зокрема з метою підтримання позитивного іміджу адміністрації країни-агресора нараховує мешканцям вказаного населеного пункту матеріальну допомогу від РФ у кількості 10 тисяч російських рублів, формує реєстри пенсіонерів м. Олешки для виплат пенсій за російським законодавством та віддає вказівки підлеглим на здійснення вищеописаних дій.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, може використовувати безпосереднє знайомство зі свідками по даному провадженню працівниками вказаної державної установи, перебуваючи на території Херсонської області та здійснювати на них вплив, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, враховуючи те, що ОСОБА_7 під час здійснення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, перебуваючи на території м. Херсона підтримувала та підтримуй стійкий зв`язок із представниками рф, тому існує реальна імовірність продовження вчинення протиправної діяльності на тимчасово непідконтрольній території України, у разі незаконного перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з рф, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на розсуд суду.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

16.09.2022 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про що у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено відповідне повідомлення в порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні.

Підозрювана ОСОБА_7 , будучи викликаною до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 20.09.2022, 21.09.2022, 22.09.2022 до слідчого не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваної ОСОБА_7 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з не встановленням її точного місця перебування, постановою слідчого від 06.10.2022 р. ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Встановлено, що ОСОБА_7 дотепер знаходиться на тимчасово окупованій території м.Олешки Херсонської області, ухиляється від явки на виклики слідчого та прокурора, дійсно переховується, продовжує співпрацювати з окупаційною владою рф та підтримувати рішення країни-агресора.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 22.06.2022 р. за № 0000214 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, триває.

Згідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний в тому числі прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У судовому засіданні встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 особисто вручено не було, оскільки остання перебуває на даний час на непідконтрольній території України.

На виклики слідчого підозрювана не з`явилася, не повідомляючи про причини неявки, що свідчить про її ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_7 набула статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення їй повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, підтверджується даними:

-повідомлення про виявлення кримінального правопорушення оперативним підрозділом (вх. №6/131-251вс від 21.06.2022), відповідно до якого ОСОБА_7 зайняла посаду начальника пенсійного фонду окупаційної влади м. Олешки;

-протоколу огляду інтернет-ресурсу «Youtube» від 04.07.2022, а саме відеозапису з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з інтерв`ю ОСОБА_7 у якому остання підтвердила, що обіймає посаду в окупаційному органі влади а саме є керівником «Пенсійного фонду м. Олешки Херсонської області». Окрім того, у зазначеному відеозаписі ОСОБА_7 повідомляє про видачу грошової допомоги, призначеної для пенсіонерів від окупаційної влади рф;

-протоколу огляду публікації в Інтернет мережі: https://riafan.ru/

за назвою « ОСОБА_11 области восстанавливают базу даннях пенсионеров перед началом соцвыплат`від 13.07.2022. У ході огляду отриманні дані про виплату окупаційним органом влади «Пенсійним фондом м. Олешки Херсонської області» грошових коштів пенсіонерам;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 17.08.2022, яка показала, що їй відомо про заняття колишнім спеціалістом відділу обслуговування громадян Пенсійного фонду м. Олешки ОСОБА_7 посади керівника в окупаційному органі влади «Пенсійному фонді м. Олешки Херсонської області»;

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 від 03.04.2023, яка впізнала ОСОБА_7 як особу, що зайняла посаду керівника окупаційного органу влади «Пенсійного фонду м. Олешки»;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_14 , яка показала, що на початку червня 2022 року проїжджаючи повз «Пенсійного фонду м. Олешки» впізнала ОСОБА_7 , яка перебувала разом з представниками окупаційної влади рф та відкривала двері до приміщення пенсійного фонду. Крім того, свідок зазначив, що 10 червня 2022 року відвідувала Пенсійний фонд м. Олешки та мала розмову з ОСОБА_7 , яка позиціонувала себе як начальник «Пенсійного фонду м. Олешки» від окупаційної влади рф;

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 від 30.08.2022, який впізнав ОСОБА_7 як особу, що зайняла посаду керівника окупаційного органу влади «Пенсійного фонду м. Олешки»;

-висновку експерта за результатами проведення портретної експертизи № 69 від 17.02.2023 відповідно до якого у відеозаписі з назвою: «Соцвыплаты в Херсонской области. mp4» та на фотозображенні, щоміститься в электронному файліз назвою: «облікова картка ОСОБА_15 .Jpeg»з електронною копією особової картки особи на імя: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наданому на дослідженнях у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа;

- протоколу огляду від 02.02.2023, відповідно до якого отримано документи, що підтверджують отримання ОСОБА_7 грошових коштів від т.зв. «Председателя пенсіонного фонда Херсонской области.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність даних для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрювана ОСОБА_7 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, вчинила злочин проти основ національної безпеки України, може використовувати безпосереднє знайомство зі свідками по даному провадженню працівниками вказаної державної установи, перебуваючи на території Херсонської області та здійснювати на них вплив, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, враховуючи те, що ОСОБА_7 під час здійснення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, перебуваючи на території м. Херсона підтримувала та підтримуй стійкий зв`язок із представниками рф, тому існує реальна імовірність продовження вчинення протиправної діяльності на тимчасово непідконтрольній території України, у разі незаконного перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з рф.

Підозрювана ОСОБА_7 неодноразово не з`являлася за викликами до слідчого.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваній в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваної, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні найбільш суспільно небезпечного злочину, характеру та способу ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до положень ст.ст. 183,193,194 КПК України, згідно з якими при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається та у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст. 197 КПК України, підозрюваній ОСОБА_7 , відносно якої необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1