Справа № 367/4485/21
Провадження №1-кс/367/1164/2023
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву судді Ірпінського міського суду Киїської області ОСОБА_3 про самовідвід по кримінальній справі № 367/4485/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

Суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід по кримінальній справі № 367/4485/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно протоколу розподілу кримінального провадження між суддями від 17.06.2021 року до головуючого судді ОСОБА_3 надійшло кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000537 від 25.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27,ч. 3 ст. 307 КК України. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.05.2021 року суд призначив кримінальне провадження до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01.08.2023 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, було повернуто прокурору для усунення недоліків. Так, в даній ухвалі суду, судом було зроблено висновок про неможливість призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, оскільки виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, формулювання обвинувачення та кваліфікація дій обвинувачених містить істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та містить положення, що суперечать одне одному.

Таким чином, суд висловив свою позицію про відсутність підстав для призначення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні до судового розгляду.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 09.11.2023 року ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01.08.2023 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору, було скасовано.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід (самовідвід), який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим. При цьому, за частиною 4 статті 80 КПК, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений частиною 1 статті 75 КПК, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із частиною 1 статті 80 КПК, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду під час здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Заява про самовідвід містить мотиви недодержання виключно об`єктивного критерію безсторонності суду, яким суд повинен надати оцінку.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Крім того, відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Так, відповідно до листа Голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, враховуючи практику Європейського суду з прав людини не виключаються випадки, що можуть свідчити про порушення права на справедливий суд, зокрема, - коли суд при поверненні обвинувального акта прокурору вказує на відсутність формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або ж вказує на відсутність складу того чи іншого злочину та фактично до судового розгляду висловлює позицію щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення до кримінальної відповідальності. Так, у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення обвинувального акта прокурору, питання щодо можливості або ж неможливості здійснення суддею подальшого розгляду відповідного кримінального провадження має вирішуватись з урахуванням вищезазначених обставин.

В ухвалі Ірпінського міського суду Київської області від 01.08.2023 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, було повернуто прокурору для усунення недоліків. Так, в даній ухвалі суду, судом було зроблено висновок про неможливість призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, через відсутність конкретного та зрозумілого обвинувачення та не відповідності між обвинуваченням та кваліфікацією дій обвинувачених.

Таким чином, вищевикладені обставини по даному кримінальному провадженню можуть вплинути на думку як учасників даного кримінального провадження так і сторонніх спостерігачів, яким може вдатись, що даний склад суду за вищевказаних обставин не здатен винести неупередженого рішення, оскільки не вбачає підстав для можливості призначення даного обвинувального акту у тому вигляді в якому він був направлений до суду.

На підставі вищевикладеного, з метою недопущення виникнення у учасників судового провадження сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, з метою недопущення порушень вимог Закону України «Про судоустрій та статус судців», присяги судді, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 2 ст. 76 КПК України головуючий суддя ОСОБА_3 заявила собі самовідвід.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні просив задовільнити самовідвід судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 367/4485/21.

Суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву щодо розгляду відводу судді ОСОБА_3 без його участі, проти задоволення самовідводу не заперечує.

Інші учасники розгляду в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про самовідвід такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід (самовідвід), який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим. При цьому, за частиною 4 статті 80 КПК, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений частиною 1 статті 75 КПК, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із частиною 1 статті 80 КПК, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Також, згідно з частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або к тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven іМеуеге vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

Зокрема в пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" (заява №21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив щодо об`єктивної неупередженості, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися в його неупередженості.

Також, відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 року у еправі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід або бути відведений.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивноеті та неупередженості судді при розгляді даної справи, а відтак у майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів, у цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В пункті 50 рішення ЄСПЛ в справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Таким чином, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення*у справі "Де`Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи або заяви про самовідвід від такого судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Крім того, відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Так, відповідно до листа Голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, враховуючи практику Європейського суду з прав людини не виключаються випадки, що можуть свідчити про порушення права на справедливий суд, зокрема, - коли суд при поверненні обвинувального акта прокурору вказує на відсутність формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або ж вказує на відсутність складу того чи іншого злочину та фактично до судового розгляду висловлює позицію щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення до кримінальної відповідальності. Так, у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення обвинувального акта прокурору, питання щодо можливості або ж неможливості здійснення суддею подальшого розгляду відповідного кримінального провадження має вирішуватись з урахуванням вищезазначених обставин.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01.08.2023 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, було повернуто прокурору для усунення недоліків. Так, в даній ухвалі суду, судом було зроблено висновок про неможливість призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, через відсутність конкретного та зрозумілого обвинувачення та не відповідності між обвинуваченням та кваліфікацією дій обвинувачених.

Враховуючи факт звернення судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_3 із заявою про самовідвід по кримінальній справі № 367/4485/21 по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000537 від 25.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачениих ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, а також обставини, на які посилається суддя, як на підставу заявленого нею самовідводу по вказаній справі, з метою недопущення виникнення у учасників судового провадження сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 під час розгляду справи, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд даної справи незалежним і безстороннім судом, з метою недопущення порушень вимог Закону України «Про судоустрій та статус судців», присяги судді та виходячи із положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді Ірпінського міського суду Киїської області ОСОБА_3 по кримінальній справі № 367/4485/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачениих ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) одного чи кількох суддів із складу суду або всього складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведених суддів із заміною останніх іншими суддями або іншим складом суддів. Слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Кримінальну справу № 367/4485/21 по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000537 від 25.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачениих ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України передати на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ч 3 ст. 35 КПК України.

Керуючись ст. 35, 75, 80, 81, 82, ч.4 ст.107 КПК України, суддя

у х в а л и в :

Задовольнити заяву судді Ірпінського міського суду Киїської області ОСОБА_3 про самовідвід по кримінальній справі № 367/74485/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачениих ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

Кримінальну справу № 367/4485/21 по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000537 від 25.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачениих ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України передати на розгляд іншому слідчому судді у порядку, визначеному ч 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1