ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0000183 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2023 року, ухвалений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Краматорську Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, ФОП, раніше не судимого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2023 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначено покарання у виді штрафу у дохід держави у розмір 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Окрім цього судом вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судово хімічної експертизи у розмірі 2390, 00 гривень.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосовано у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфісковано у власність держави щодо мобільного телефон iРhоnе 7 плюс імеі НОМЕР_1 , та автомобілю АCURA MDХ державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 , 1970 року народження і перебуває в користуванні у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 204 КК України, як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

За встановлених судом обставин та викладених у вироку суду, на початку січня 2023 року у денний час, більш точні дата та час не встановлені, ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, діючи умисно, маючи на меті отримання незаконного прибутку, у порушення вимог п.п. 14.1.107, 14.1.109, 14.1.190, 14.1.252 ст. 14, п.п. 226.1, 2.26.9 ст. 226 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), ст. ст. 1, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», затвердженого постановою КМУ №1251 від 27.12.2010 (зі змінами та доповненнями) вирішив на території м. Краматорська організувати протиправну діяльність із незаконного зберігання з метою збуту, транспортування з цією метою та збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, без наявності відповідних документів, підтверджуючих походження продукції, її якість, та законність виробництва.

Усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу в один із днів на початку січня 2023 року, більш точні дата та час не встановлені, перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, незаконно придбав у вищевказаної невстановленої особи за ціною, значно нижчою за передбачену постановою Кабінету міністрів України від 05.09.2018, №748 «Про внесення змін у додаток до постанови КМУ від 30.10.2008, №957» незаконно виготовлені алкогольні напої, з метою подальшого їх збуту, а саме алкогольні напої у тетрапаках «Bag-in-Box» (спеціальних полімерних пакетах сріблястого кольору) ємністю по 10 літрів кожен, заповнених рідиною з характерним запахом спирту без марок акцизного податку, які не мали будь-яких відповідних документів, підтверджуючих походження продукції, її якість і законність виробництва.

Вказані незаконно виготовлені алкогольні напої ОСОБА_7 , з метою подальшого їх збуту, став незаконно зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії та діючи з тих же мотивів, не будучи зареєстрованим платником акцизного податку та не маючи передбачених законодавством ліцензій здійснював у м. Краматорськ Донецької області збут вищевказаних незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які не мали відповідних документів, підтверджуючих походження продукції, її якість і законність виробництва.

Так, 13.01.2023 року ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_10 , знаходячись біля відділення № 3 «Нова пошта», за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39 за грошову винагороду у розмірі 1500 гривень збув останньому один тетрапак «Bag-in-Box» (спеціальний полімерний пакет сріблястого кольору ємністю 10 літрів, заповнений рідиною) без марок акцизного податку, яка містить спирт етиловий, є спиртовмісною сумішшю, не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови», ДСТУ 4257:2003 «Напої лікеро-горілчані. Технічні умови», ДСТУ 4700:2006 «Коньяки України. Технічні умови».

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу в один із днів лютого 2023 року, більш точні дата та час не встановлені, ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, незаконно придбав за ціною значно нижчою за передбачену постановою Кабінету міністрів України від 05.09.2018, №748 «Про внесення змін у додаток до постанови КМУ від 30.10.2008, №957» у невстановленої особи незаконно виготовлені алкогольні напої, з метою подальшого їх збуту, а саме: алкогольні напої у тетрапаках «Bag-in-Box» (спеціальних полімерних пакетах сріблястого кольору) у кількості 11 штук ємністю по 10 літрів кожен, загальним об`ємом 110 літрів, заповнених рідиною з характерним запахом спирту без марок акцизного податку, які не мали будь-яких відповідних документів, підтверджуючих походження продукції, її якість і законність виробництва.

Вказані незаконно виготовлені алкогольні напої ОСОБА_7 , з метою подальшого їх збуту транспортував у житлове приміщення за місцем проживання своєї матері ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігав з метою подальшого збуту.

21.02.2023 року ОСОБА_7 , маючі на меті транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв та їх збут у м. Краматорськ Донецької області, особисто завантажив в автомобіль свого батька ОСОБА_7 ACURA MDX д.н.з. НОМЕР_2 алкогольні напої в ємностях (тетрапаках «Bag-in-Box») без марок акцизного податку у кількості 11 штук по 10 літрів кожна, загальним об`ємом 110 літрів.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, 21.02.2023 року ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_12 , знаходячись поблизу кафе «Родина» за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 49, за грошову винагороду у розмірі 1700 гривень збув останньому один тетрапак «Bag-in-Box» без марок акцизного податку - спеціальний полімерний пакет сріблястого кольору ємністю 10 літрів, заповнений рідиною з характерним запахом спирту, яка містить спирт етиловий, є спиртовмісною сумішшю та не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови».

21.02.2023 року під час проведення обшуку автомобіля ACURA MDX державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: Донецька область, м. Краматорськ вул. Академічна, у багажнику автомобіля було виявлено та вилучено 10 тетрапаків «Bag-in-Box» ємністю по 10 літрів кожний із незаконно виготовленою рідиною, яка містить спирт етиловий, є спиртовмісною сумішшю, не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», та які ОСОБА_7 підготував для транспортування з метою збуту та незаконно зберігав з цією метою.

Крім того, 21.02.2023 року, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 у житловому будинку, що перебував у користуванні ОСОБА_7 виявлено та вилучено один тетрапак «Bag-in-Box» ємністю 10 літрів із рідиною, яка містить спирт етиловий, є спиртовмісною сумішшю, не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», який ОСОБА_7 незаконно зберігав з метою збуту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі захисник, не заперечуючи доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини, місце, час та спосіб вчинення, ставить питання про скасування вироку суду в частині застосування спеціальної конфіскації, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та просить ухвалити рішення щодо речових доказів, яким мобільний телефон iРhоnе 7 плюс імеі НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 та автомобіль АCURA MDХ державний номер НОМЕР_2 , - передати на відповідальне збереження ОСОБА_7 .

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, захисник зазначає, що суд першої інстанції під час ухвалення вироку не взяв до уваги положення ч. 4 ст. 96-2 КК України, застосувавши спеціальну конфіскацію до автомобілю, який належав на праві власності батьку обвинуваченого ОСОБА_7 1970 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та згідно із заповітом від 02.09.2021 №2-2649 спадкоємцем щодо нього є цивільна дружина батька ОСОБА_13 , яка на момент ухвалення вироку ще не оформила спадщину, внаслідок воєнного стану в Україні та евакуації з м. Краматорська, й на цей час зареєстрована ВПО і мешкає в м. Іршанськ Житомирська область. Разом з цим, обвинувачений фактично скористався вказаним автомобілем без згоди і повідомлення фактичного його володільця/власника, а відтак його не може бути конфісковано на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Захисник також зауважує, що матеріали провадження не містять відомостей щодо того, що автомобіль на теперішній час використовується обвинуваченим, або може бути використаний ним у скоєнні будь-яких інших протиправних, суспільно-небезпечних дій.

З приводу мобільного телефону адвокат вказує, що він є необхідним для повсякденного життя життя обвинуваченого, особливо в період воєнного стану в країні і небезпеки життя у зоні бойових дій, а також вказаний телефон не є небезпечним предметом або інструментом скоєння протиправних дій, при цьому є коштовною річчю і позбавляє особу нормального життя, й не надає користі державі в силу малої його вартості при можливій його продажі як конфіскованого майна.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити та повернути конфіскований автомобіль та мобільний телефон власнику.

Прокурор в судовому засіданні частково підтримала апеляційну скааргу а просила вирок змінити в частині застосування спеціальної конфіскації до автомобіля, повернувши його законному власнику, проти задволення апеляційної скарги в частині застосування спеціальної конфіскації до мобольного телефону заперечувала.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 204 КК України, а також вид та розмір призначеного судом покарання, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема, частиною першою статті 204 цього Кодексу.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Цих вимог закону України про кримінальну відповідальність, при ухваленні вироку, суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

З оскарженого рішення видно, що суд дійшов висновку про необхідність застосування спеціальної конфіскації, підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, щодо мобільного телефон iРhоnе 7 плюс імеі НОМЕР_1 та автомобілю АCURA MDХ державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 , 1970 року народження і перебуває в користуванні у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як до майна, за допомогою якого було вчинено злочин.

Так, за обставин, встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_14 , вчинив інкримінований йому злочин 21.02.2023 року, за допомогою автомобілю свого батька ОСОБА_7 . ACURA MDX д.н.з. НОМЕР_2 , та мобільного телефону iPhone 7 plus, тобто вказане майно відповідає ознакам, визначеним п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, та, на підставі ст. 96-1 КК України, підлягає спеціальній конфіскації у власність держави.

В той же час, судом встановлено, що згідно із протоколом обшуку від 21 лютого 2022 року, в ході якого було обшукано працівниками поліції автомобіль ACURA MDX д.н.з. НОМЕР_2 виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 7 plus; алкогольні напої в ємностях (тетрапаках «Bag-in-Box») без марок акцизного податку у кількості 11 штук по 10 літрів кожна, загальним об`ємом 110 літрів, які в подальшому, включно із автомобілем постановами слідчого визнано речовими доказами у провадженні.

Не погоджуюсь з вказаним рішення захисник зазначає, що конфіскваний автомобіль належав на праві власності батьку обвинуваченого ОСОБА_7 1970 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та згідно із заповітом від 02.09.2021 №2-2649 спадкоємцем щодо нього є цивільна дружина батька ОСОБА_13 , яка на момент ухвалення вироку ще не оформила спадщину, внаслідок воєнного стану в Україні та евакуації з м. Краматорська, й на цей час зареєстрована ВПО і мешкає в м. Іршанськ Житомирська область. Разом з цим, обвинувачений фактично скористався вказаним автомобілем без згоди і повідомлення фактичного його володільця/власника, а відтак його не може бути конфісковано на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

З такими твердженнями апелянта не може погодитися суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача. Спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В межах цього провадження, під час проведення обшуку 21 лютого 2022 року, в автомобілі ACURA MDX д.н.з. НОМЕР_2 було виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон iPhone 7 plus (imei НОМЕР_3 ); алкогольні напої в ємностях (тетрапаках «Bag-in-Box») без марок акцизного податку у кількості 11 штук по 10 літрів кожна, загальним об`ємом 110 літрів.

Разом з цим, судом встановлено, що автомобіль АCURA MDХ державний номер НОМЕР_2 згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить на праві власності ОСОБА_7 , 1970 року народження, який відповідно до свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто ще до того як у обвинуваченого виник злочинний умисел на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно з наданим захисником заповітом від 02.09.2021 дійсно інше майно належне ОСОБА_7 , 1970 року народження було за заповітом визначено ОСОБА_13 , однак з часу смерті ОСОБА_7 , 1970 р.н., - 07.09.2021, з врахуванням строку на прийняття спадщини, до часу ухвалення вироку судом першої інстанції й апеляційного перегляду, ОСОБА_13 , в порушення ст.1297 ЦК України не зверталася до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, факт евакуації ОСОБА_13 м. Краматорська, у зв`язку з воєнним станом в країні, не свідчить про цілковиту неможливість нею виконати законні вимоги щодо оформлення права на спадщину, виходячи також із того, що згідно із наданою захисником довідкою від 22.07.2022 її було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за місцем перебування в смт. Іршанськ Житомирської області, тобто в межах України.

Відповідно до чинного законодавства, така сукупність обставин може свідчити про те, що це майно законно перебувало в володінні ОСОБА_7 , зокрема, виходячи і з того, що згідно з пунктом 2.2 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Крім того, з часу накладення арешту на вказаний автомобіль, ОСОБА_13 не цікавилася його долею, також з відповідною вимогою повернути автомобіль ні до суду першої інстанції ні апеляційної інстанції не зверталася, в той же час в апеляційній скарзі захисника ставилося питання про його повернення не ОСОБА_13 , яку він вважає законним володільцем автомобілю, а саме обвинуваченому, що свідчить про фактичну втрату нею інтересу щодо повернення цього автомобіля.

Тому її необізнаність щодо злочинного використання вказаного автомобіля, з яким вона втратила зв`язок, та яким фактично після смерті законного власника автомобіля користувався обвинувачений, не є перешкодою для застосування спеціальної конфіскації і не порушує положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини..

Колегія суддів констатує, що у ч.ч. 6, 9, 10, 11 ст. 100 КПК України та ч.ч. 1, 5 ст. 96-2 КК законодавець використовує терміни «власник» і «законний володілець» як альтернативні. Тому ці положення не вимагають доведення факту обізнаності про злочинне використання майна двох осіб - власника і законного володільця. Також закон не визначає переваги власника перед законним володільцем чи навпаки у питанні застосування спеціальної конфіскації.

Однак, перед тим, як визначити справедливий баланс між інтересом особи, котрій належить майно, та інтересом суспільства у боротьбі зі злочинністю, суд, вирішуючи питання про спеціальну конфіскацію, має перш за все встановити, чиї майнові інтереси постраждають у випадку конфіскації такого майна.

Для визначення того, інтереси якої особи - власника чи законного володільця - зачіпає можлива спеціальна конфіскація майна, суду слід виходити із сукупності обставин, установлених судом. Якщо ця сукупність свідчить про те, що особа, хоча й зазначена у певних документах як власник майна, не має дійсного права на таке майно та інтересу в його поверненні, вимога довести факт обізнаності такої особи про злочинне використання майна, з яким вона втратила зв`язок, не відповідає меті захисту права на мирне володіння майном, втіленій, зокрема, в ч. 10 ст. 100 КПК України, але у той же час створює нездоланні перешкоди для державних органів у досягненні цілей боротьби зі злочинністю.

09 квітня 2019 року Верховний Суд у справі № 138/2740/16-к (провадження № 51-3984км18) сформував правову позицію, за якою у разі, якщо сторона обвинувачення доведе обставини, що свідчать про відсутність у номінального власника права на спірне майно та інтересу у його поверненні, відсутність доказів обізнаності такого номінального власника щодо злочинного використання майна не є перешкодою для застосування спеціальної конфіскації.

У такому разі питання про застосування спеціальної конфіскації має вирішуватися залежно від виконання умов, передбачених відповідними нормами кримінального та кримінального процесуального законів, стосовно законного володільця такого майна.

З приводу доводів апеляційної скарги захисника щодо покладення надмірного тягаря на обвинуваченого та порушення його нормального життя зокрема і через конфіскацію мобільного телефону, апеляційний суд зазначає таке.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, при застосуванні спеціальної конфіскації майна у кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме "справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб", покладаючи на особу "надмірний індивідуальний тягар".

Водночас, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, кількості незаконно виготовленої та придбаної рідини, яка містить спирт етиловий, є спиртовмісною сумішшю, не відповідає вимогам ДСТУ, а саме 11 тетрапаків по 10 л. кожний, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, апеляційний суд вважає, що застосування спеціальної конфіскації до автомобіля та мобільного телефону є правильним і в даному випадку не порушує справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб та не покладає на особу надмірний індивідуальний тягар.

Окрім того, апеляційний суд наголошує на тому, що в апеляційній скарзі захисника ставиться питання про повернення спірного автомобілю саме обвинуваченому, а прокурором, яка наполягала на зміні вироку, вказане рішення в апеляційному порядку оскаржено не було.

В той же час, положення ч. 2 ст. 404 КПК України, хоч і надає суду апеляційної інстанції право вийти за межі апеляційних вимог та прийняти рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, однак за певних умов, а саме якщо цим не погіршується становище обвинуваченого та розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття такого рішення, чого в цьому конкретному випадку апеляційним судом встановлено не було.

Відтак, суд першої інстанції, установивши, що цей автомобіль та телефонє засобом вчинення злочину, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування спеціальної конфіскації відповідно до ст.ст.96-1, 96-2 КК України, тому рішення суду є законним та обгрунтованим, й зміні чи скасуванню з наведених сторонами підстав не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4