Справа № 496/86/24
Провадження № 1-кс/496/37/24
У Х В А Л А

04 січня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням. У своєму клопотанні дізнавач посилається на те, 01.01.2024 року до ЧЧ Одеського РУП №2 надійшло телефоне повідомлення зі спец-лінії 102 про те, що 01.01.2024 року о 14:36 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою безперешкодного перетину державного кордону, працівникам ДПСУ пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 17.07.2023 року та довідку ВЛК№ 152/2/26 від 17.07.2023 року видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , на своє ім`я з ознаками підробки (ЄО-36). Даний факт був зареєстрований в ЄО Одеського РУП №2 Одеської області №36 від 01.01.2024 року та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України. В період з 18 годин 29 хвилин по 18 годину 33 хвилину 01.01.2023 року слідчим СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події за адресою: с. Маяки, ПП «Маяки», автодорога Одеса-Рені, в ході якого виявлені та вилучені тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 17.07.2023 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідку ВЛК №152/2/26 від 17.07.2023 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , які запаковано до сейф-пакету НПУ ICR0153184. В рамках вказаного кримінального провадження дізнавачем СД Одеського РУП №2 ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених в ході огляду місця події документів. З показань ОСОБА_6 , співробітника ДПСУ, встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження паспортного контролю пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мали ознаки підроблення, крім цього зв`язались з РТЦК, який не підтвердив видачу військово-облікових документів громадянину ОСОБА_4 .. Враховуючи, що на теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені документи є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, тобто, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів виникла необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна, у зв`язку з чим дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Дізнавач до судового засідання не з`явився, в прохальній частині клопотання просив розглядати клопотання у його відсутність та у відсутність прокурора.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до постанови дізнавача від 02.01.2024 року, зазначені речі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що зазначені документи відповідають вимогам ст. 98 КПК України, як матеріальний об`єкт, який був предметом кримінального правопорушення, а тому є підстави для задоволення клопотання. Крім того, в інтересах встановлення істини по справі необхідно проведення експертного дослідження, у зв`язку з чим необхідне збереження стану речей на момент вилучення, тобто суд вважає за необхідне застосувати заборону користування та розпорядження до речей.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження майна на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 17.07.2023 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідку ВЛК №152/2/26 від 17.07.2023 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , які 01.01.2024 року, вилучені в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, ПП «Маяки».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1