Справа № 646/7954/23
№ провадження 1-кп/646/769/2023
УХВАЛА

27.11.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002456 від 25.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, які враховані при обранні запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а також унеможливлюють застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 з клопотанням прокурора про продовження строку тримання його під вартою не погодився, посилаючись на те, що не визнає себе винним у скоєнні кримінального правопорушення.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обставини, в яких підозрюється ОСОБА_4 , підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки є військовослужбовцем, місцезнаходження військової частини, в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї, за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам з метою відмовитись від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції, обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності може самовільно залишити військову частину або місце служби.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 п. 1 Конвенції поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" (справа "Чеботарь проти Молдови" від 13 листопада 2007 року).

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Враховуючи наведене, наявність вищенаведених ризиків та з метою їх запобігання, обґрунтованість підозри, а також те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш ефективним для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та з урахуванням встановлених даних про особу обвинуваченого продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 196, 331, 372 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 терміном до 60 днів, тобто до 26.01.2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про своє місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за викликом до суду; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1