Справа № 314/6063/23
Провадження № 1-кс/314/1448/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням старшого слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000846, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мар`ївки Синельниківського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2023 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000846, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно із матеріалами клопотання солдату ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у тому, що він, проходячи військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , 25.12.2023 приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із військовослужбовцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займає посаду стрільця-помічника гранатометника 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , маючи умисел спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, взяв до рук закріплену за ним вогнепальну зброю, а саме штурмову гвинтівку марки Carabine М4А1 № НОМЕР_2 та знаходячись у приміщенні спальної кімнати, здійснив із вказаної гвинтівки приблизно 37 пострілів, частина із яких була скерована в бік ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді ВОСП поперекової ділянки зліва з внутрішнім пошкодженням поперекового хребця проникаючого в черевну порожнину, з пошкодженням сигмоподібної кишки, заочеревної гематоми, гемаперетоніуму, рваних ран переднього відділу шиї, внаслідок чого, потерпілий ОСОБА_8 із вказаними тілесними ушкодженнями був госпіталізований до КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР.

26.12.2023 підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий у порядку ч. 4 ст. 208 КПК України.

27.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що кваліфікується, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Підставою до внесення клопотання стало те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні старший слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тими обставинами, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, вчинене у період воєнного стану, протиправність дій призвела до підриву бойового духу військовослужбовців, продемонструвала негативний приклад поведінки військовослужбовця Збройних Сил України.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Підозрюваний вказав, що не мав наміру стріляти у потерпілого. Захисник підозрюваного вказав на необґрунтованість підозри, а також недоведеність жодним доказом та необґрунтованість ризиків, на які посилається старший слідчий та прокурор, просив врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, не конфліктний. Просив врахувати його вік, стан здоров`я, зокрема необхідність продовження лікування, згідно висновку ВЛК.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши думку старшого слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Заперечуючи проти клопотання захисник підозрюваного посилався на необґрунтованість підозри, йому повідомленої.

З даного приводу слідчий суддя вважає доводи захисника щодо необґрунтованості висунутої підозри безпідставними та наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, слідчим суддею лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому слідчий суддя не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слідчий суддя враховує те, що чинний Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням Європейського суду з прав людини «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, § 219, 21.04.2011).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції». За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27.11.1997, § 57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя констатує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

За таких обставин, слідчий суддя констатує, що зібрані органом досудового розслідування докази, які були досліджені під час розгляду клопотання, свідчать про те, що наразі ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Подане слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 177, 184 КПК України.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що солдат ОСОБА_5 проходить військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону НОМЕР_3 бригади військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, неодружений, неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, повідомлений про обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що кваліфікується, як: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Вищенаведені факти підтверджують існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та можуть служити підставою для запобіжного ув`язнення. Зокрема, переховування підозрюваного від правосуддя, вчинення вказаного кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, перешкоджання кримінальному провадженню, незаконного впливу на свідків, що суттєво вплине на можливість уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження. Слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд, може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, його вік, міцність соціальних зв`язків, інші дані про особу підозрюваного, слідчий суддя встановив доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, та прийшов до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З врахуванням вищезазначеного, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження слідчий суддя вважає доцільним задовольнити клопотання старшого слідчого та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відтак клопотання старшого слідчого є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000846, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який обчислювати із часу фактичного затримання, а саме з 13 години 30 хвилин 26.12.2023.

Встановити строк дії даної ухвали до 23.02.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

27.12.2023