Справа № 274/2930/23
Провадження №1-кп/0274/686/23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2023 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Бердичів Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, відповідно до вимог ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).
Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія - машиніста екскаватора відділення інженерної техніки інженерно - технічного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 29.07.2022 близько 10:00 год не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою : АДРЕСА_2 , а проводив час на власний розсуд, тривалістю понад один місяць, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 9:00 год 06.09.2022, коли добровільно повернувся до військової частини НОМЕР_1 .
Водночас ОСОБА_4 в період з 25.08.2022 по 05.09.2022 включно перебував на стаціонарному лікуванні в наркологічному відділенні КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради у с. Зарічани Житомирського району, що є поважними причинами відсутності на військовій службі за мобілізацією солдата ОСОБА_4 .
За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.
Крім цього, у зв`язку з поверненням після нез`явлення вчасно на військову службу військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 252 від 06.09.2022 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу та поставлено на котлове забезпечення та поновлено виплату грошового забезпечення вказаною військовою частиною, де він продовжив проходити військову службу.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 257 від 11.09.2022 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду сапера другого інженерно - саперного відділення інженерно - саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 .
Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія - машиніста екскаватора відділення інженерної техніки інженерно - технічного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 09.11.2022 близько 08:00 год повторно не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою : АДРЕСА_2 , а проводив час на власний розсуд, тривалістю понад один місяць, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 9:00 год 17.02.2023, коли добровільно з`явився до другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький.
Водночас ОСОБА_4 в період з 07.02.2023 по 16.02.2023 включно перебував на стаціонарному лікуванні в наркологічному відділенні КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради у с. Зарічани Житомирського району, що є поважними причинами відсутності на військовій службі за мобілізацією солдата ОСОБА_4 .
За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах невчасно з`являвся у військову частину НОМЕР_1 . У вчиненому щиро розкаявся.
Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу до військової частини тривалістю понад місяць, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, за місцем служби характеризується позитивно, тяжких наслідків від його злочинних дій не наступило, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому, призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 349, 370, 374, 394 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1(один) рік.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та місця роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1