УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 753/2084/21

провадження № 51-3460ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2023 року.

Суть питання

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року задоволено клопотання (подання) провідного інспектора Дарницького РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2022 року.

Не погоджуючись з указаним рішенням місцевого суду, представник потерпілої оскаржив його до апеляційного суду.

Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 20 липня 2023 року, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), повернув представнику потерпілої апеляційну скаргу, оскільки він не є особою, яка має право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу суду про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, постановлену на стадії виконання вироку суду, в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 393, ч. 6 ст. 539 КПК України.

У касаційній скарзі представник потерпілої просить скасувати вищевказані ухвали місцевого і апеляційного судів та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України; однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.

Статтею 424 КПК України визначений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Згідно частин 1, 2 вказаної норми процесуального закону у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Водночас, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України поняттям кримінального провадження охоплюється досудове провадження і судове провадження, а п. 24 цієї статті визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, кримінальне провадження не включає стадію виконання судових рішень, а тому судові рішення, постановлені на цій стадії, не відносяться до рішень, які підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень ст. 424 КПК України.

Що стосується оскаржуваної ухвали апеляційного суду, якою суддя повернув апеляційну скаргу представника потерпілої, то вона може бути оскаржена в касаційному порядку.

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Частиною 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, представник потерпілоїу своїй касаційній скарзі, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, не навів належного обґрунтування, яких саме порушень допустився цей суд, під час розгляду його апеляційної скарги, з огляду на положення п. 7 ч. 1 ст. 393, ч. 6 ст. 539 КПК України. Крім того, не зазначив у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судового рішення, та чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, з огляду на положення ч. 1 ст. 438 КПК України, та на положення статей 370, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - сім днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3