У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бар Вінницької області угоду про примирення від 26.01.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000135 від 14.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась в с. Маньківці, Барського району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого статтею 128 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

05.10.2023 до Барського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , який був затверджений прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_3 22.03.2023 і вручений підозрюваній ОСОБА_4 22.03.2023.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 10.10.2023 було призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні через канцелярію суду подано угоду про примирення від 26.01.2024, яка укладена між ОСОБА_4 ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для затвердження угоди суд керується таким.

Зі змісту Глави 5 Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що угода може бути укладена під час досудового розслідування або під час судового провадження.

Згідно з частиною 3 статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з частиною 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 15.03.2023 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого статтею 128 КК України. Вказане підтверджується даними реєстру матеріалів досудового розслідування, які додані до обвинувального акта, і достовірність цих даним підтвердив прокурор у судовому засіданні. Сторона захисту цих даних не оспорювала.

Копію обвинувального акта було вручено ОСОБА_4 22.03.2023, що підтверджується даними наявної в матеріалах справи розписки про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, і не оспорювалося сторонами.

Обвинувальний акт був поданий до суду 05.10.2023, тобто через шість місяців і 13 днів після його затвердження, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції суду №6734 від 05.10.2023 і не оспорювалося сторонами.

Положеннями пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Частиною 1 статті 219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК України.

Відомостей про продовження строку досудового розслідування матеріали справи не містять, прокурор таких доказів суду не надав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктом 10 частини першої статті 284 КПК України.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до абзацу 2 частини 7 статті 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Формулювання вказаної норми дає підстави для висновку, що встановлення судом тієї обставини, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування до моменту звернення до суду з обвинувальним актом, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження і суд зобов`язаний постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.

Таке розуміння повноважень суду узгоджується із завданнями кримінального провадження, визначеними статтею 2 КПК України, згідно з якими жодна особа не має бути піддана необґрунтованому процесуальному примусу і до кожного учасника кримінального провадження має бути застосована належна правова процедура. Крім того, такий підхід відповідає засаді законності, яка визначена статтею 9 КПК України.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20, постанова від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19).

Складення і направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Такі правові висновки неодноразово висловлював Верховний Суд у вказаних вище постановах, зокрема і в постанові від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19.

З встановлених судом обставин вбачається, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився 15.05.2023 і обвинувальний акт подано до суду поза межами строку досудового розслідування.

Відтак, угода про примирення від 26.01.2024 була укладена поза межами строку досудового розслідування. Подання до суду такої угоди є спробою уникнути застосування судом імперативних норм пункту 10 частини 1 статті 284 КПК і абзацу 2 частини 7 статті 284 КПК України.

Однак, закінчення строку досудового розслідування до моменту подання до суду обвинувального акта є перешкодою для проведення судового розгляду щодо суті обвинувачення, і, відповідно, перешкодою для ухвалення вироку на підставі угоди, і є безумовною підставою для закриття кримінального провадження судом на підставі пункту 10 частини першої статті 284 КПК України

Отже, угода про примирення від 26.01.2024 суперечить вимогам КПК України, якими передбачено, що у разі закінчення строку досудового розслідування до моменту звернення до суду з обвинувальним актом кримінальне провадження повинно бути закрито, а не продовжуватися на підставі угоди. Крім того, така угода порушує права ОСОБА_4 , яка у зв`язку зі закінченням строку досудового розслідування втратила статус підозрюваної і не набула статусу обвинуваченої у цьому кримінальному провадженні у зв`язку із тим, що обвинувачення проти неї не було скеровано до суду в межах строку досудового розслідування. Вказане відповідно до пунктів 1 і 3 частини 7 статті 474 КПК України є підставою для відмови у затвердженні угоди.

У зв`язку із встановленням підстав для закриття кримінального провадження, у затвердженні угоди слід відмовити і закрити кримінальне провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Керуючись статтями 219, 283-284, 314-316, 474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 26.01.2024, укладеної між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0000135 від 14.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала в частині закриття провадження може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 30.01.2024 о 09 год. 00 хв.

Суддя Юлія САЛДАН