Справа № 202/1220/24
Провадження № 1-кс/202/776/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001150 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001150 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

У скарзі заявник вказує, що в провадженні ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2023 року за № 0001150 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, КК України.

16 листопада 2023 р. потерпіла ОСОБА_5 звернулась до слідчого з клопотанням про надання матеріалів справи для ознайомлення в якому просила надати матеріали справи її представнику за довіреністю ОСОБА_3 , який є чоловіком потерпілої. Проте відповіді на клопотання ні потерпіла, ні її чоловік не отримали. При усному спілкуванні зі слідчим ОСОБА_3 було відмовлено у наданні матеріалів справи для ознайомлення.

03.01.2024 р. заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого з заявою про залучення його до провадження як потерпілого.

19.01.2024 р. ОСОБА_3 отримав листа від прокуратури Укрпоштою, який містив у собі супровідний лист № 82-34-21 від 10.01.2024 р. та постанову прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра від 10.01.2024, якою ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні його клопотання про визнання потерпілим.

Вважає таке рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Посилаючись на норми СК України, вважає що він також постраждав від кримінального правопорушення і, відповідно до ст.55 КПК України, має бути потерпілим.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, вказуючи на те що їх родина знаходиться у скрутному становищі, він не працює, дружина працює на двох роботах, тому не має можливості їздити знайомитися з матеріалами кримінального провадження та заявляти клопотання.

Вважає, що прокурор має на меті не розслідувати кримінальне провадження та покриває злочинців.

Прокурор викликався належним чином, шляхом телефонограми, до судового засідання не з`явився, що відповідно до ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , від 10.01.2024 клопотання ОСОБА_3 про надання вказівок про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001150 за ч.4 ст.190 КК України відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, прокурор послався на той факт, що відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0001150 від 18.10.2023, слідчою СВ ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНІ в Дніпропетровській області прийнято рішення про визнання ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні, остання в якості потерпілої має права передбачені ст. 56 КПК України, зокрема право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо неї кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах кримінального провадження, банківська картка з якої були зняті грошові кошти належить ОСОБА_5 , інших відомостей про походження та належність вказаних коштів на банківському рахунку іншій особі відсутні.

Водночас у ч. 6 ст. 55 КПК України передбачено так зване правонаступництво у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями цієї норми, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім?ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім?ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Однак, будь-які підстави (смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви) на теперішній час для застосування правонаступництва у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Також, в розумінні ст.ст.58, 59 КПК у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не має право бути ані представником, ані законним представником потерпілого оскільки відсутні підстави.

Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.

Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею.

Під час розгляду скарги встановлено, що відповідно до норм КПК України прокурор з`ясував та посилаючись на норми ст.55 ч.6 та ст.58,59 КПК України обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, з урахуванням вже наявного потерпілого по цьому кримінальному провадженню.

Слідчий суддя погоджується за такими висновками та зазначає, що доводи скаржника ОСОБА_6 про занятість його дружини на роботі та матеріальний стан їх родини не є підставами для залучення іншого потерпілого у розумінні норм КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що потерпіла ОСОБА_3 відповідно до ст.55 КПК України в змозі реалізувати своє право потерпілої, шляхом подачі відповідних письмових клопотань, заяв тощо та подальшого їх оскарження особисто або через свого представника відповідно до вимог КПК України.

З огляду на вищевикладене, скарга ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого у відмові визнання його потерпілим по кримінальному провадженню задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 110, 303-307, 309 КПК України , слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001150 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1