УХВАЛА

30 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 641/7007/17

провадження № 51-6418 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 (далі - прокурор) про зміну підсудності кримінального провадження № 0000808 від 25 вересня 2015 року (судова справа № 641/7007/17) щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України (далі - КК), ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вищезазначене клопотання прокурора, яке мотивовано тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22 надійшло на розгляд Ленінського районного суду м. Полтави, проте судовий розгляд даного кримінального провадження вказаним судом не розпочато, а відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 територіальну підсудність судових справ, у тому числі, Комінтернівського районного суду м. Харкова відновлено.

Також клопотання мотивовано тим, що кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні було вчинено на території Слобідського району м. Харкова, у зв`язку з чим сторона обвинувачення вважає, що за загальними та основоположними правилами справа підсудна для розгляду по суті саме Комінтернівському районному суду м. Харкова.

Крім того, прокурор вказує, що майже всі учасники кримінального провадження проживають у м. Харкові та області, що, на його думку, є виключною обставиною у цьому кримінальному провадженні. Зокрема прокурор зазначає адреси проживання обвинувачених, юридичну адресу представника потерпілого, а також посилається на те, що захисники обвинувачених здійснюють свою професійну діяльність у м. Харкові та у м. Києві.

Водночас, прокурор зазначає, що свідками сторони обвинувачення є 122 особи, майже всі з яких проживають на території м. Харкова, зокрема у Слобідському районі м. Харкова.

Одночасно прокурор посилається на те, що:

- участь у режимі відеоконференції через нестабільний зв`язок, часті повітряні тривоги, наявність віялових відключень світла, не створює впевненості у якісному допиті учасників провадження та не сприятиме проведенню судового розгляду з дотриманням основоположних і конституційних громадян у розумні строки;

- навіть за умови призначення у Ленінському районному суді м. Полтави справи до розгляду по суті, подальший допит обвинувачених, потерпілого та свідків у режимі відеоконференції внаслідок нестабільного зв`язку та можливості відключення світла, на думку прокурора, може призвести до неякісного допиту, затягуванню розгляду справи у розумні строки, а також, з огляду на позицію сторони захисту, не виключена ймовірна необхідність проведення одночасних допитів свідків, представника потерпілого, дослідження письмових доказів за їх участю;

- доцільність зміни підсудності у даному кримінальному провадженні, в тому числі, полягає у забезпеченні стороною обвинувачення явки свідків та інших учасників, що на думку прокурора, можливе лише в умовах територіальної наближеності суду, що в даному випадку виключається.

На думку прокурора, вказані обставини у своїй сукупності фактично унеможливлюють оперативність та ефективність кримінального провадження, а також повний та об`єктивний судовий розгляд, у зв`язку з чим прокурор вважає за доцільне визначити підсудність даної справи за Комінтернівським районним судом м. Харкова, а саме за місцем знаходження потерпілої сторони та переважної більшості свідків по справі.

Учасникам судового провадження було направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не прибули, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши доводи, наведені у ньому, Суд дійшов наступного висновку.

Частиною 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

У своєму клопотанні прокурор зазначив, що вважає за доцільне визначити підсудність даної справи за Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Однак, зі змісту вищазазначеної норми Кримінального процесуального закону вбачається, що Верховний Суд не визначає (не змінює) підсудність, а лише вирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого суду за наявності підстав, передбачених ст. 34 КПК.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Згідно з абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону № 2112-IX від 3 березня 2022 року) у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

За розпорядженням Голови Верховного Суду від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Комінтернівським районним судом м. Харкова здійснювати правосуддя під час воєнного стану визначено територіальну підсудність судових справ цього суду за Ленінським районним судом м. Полтави.

На підставі зазначеного розпорядження кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшло до Ленінського районного суду м. Полтави.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 з 23 листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ, у тому числі, Комінтернівського районного суду м. Харкова, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22.

Звертаючись з клопотанням про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з одного суду до іншого, прокурор, серед іншого зазначив, що захисники обвинувачених здійснюють свою професійну діяльність у м. Харкові та у м. Києві.

Проте, положеннями ст. 34 КПК не передбачено передання кримінального провадження за місцем здійснення діяльності захисників, у зв`язку з чим, доводи клопотання в цій частині не ґрунтуються на вищезазначених положеннях КПК.

Водночас, зі змісту абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК вбачається, що законодавцем чітко встановлено критерії визначення суду, до якого у виняткових випадках до початку судового розгляду з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд кримінальне провадження і до таких критеріїв відноситься місце проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Звертаючись з клопотанням прокурор також зазначив, що майже всі учасники кримінального провадження проживають у м. Харкові та області.

Так, зі змісту інформації, наданої Ленінським районним судом м. Полтави, вбачається, що:

- судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочато;

- обвинувачена ОСОБА_6 проживає на території, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Подільського районного суду м. Києва;

- обвинувачений ОСОБА_7 проживає на території, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Дергачівського районного суду Харківської області;

- потерпілим у даному кримінальному провадженні є АК «Харківобленерго», місцем розташування якого є м. Харків.

Даних щодо місця проживання свідків у даному кримінальному провадженні Ленінський районний суд м. Полтави не зазначив.

Проте, звертаючись з клопотанням, прокурор зазначив, що свідками сторони обвинувачення є 122 особи, майже всі з яких проживають на території м. Харкова, зокрема у Слобідському районі м. Харкова.

Однак клопотання прокурора не містить належних обґрунтувань (з зазначенням адрес проживання вказаних свідків) того, що більшість свідків у даному кримінальному провадженні проживають саме на території Слобідського району м. Харкова, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Зі змісту інформації, наданої Ленінським районним судом м. Полтави, також не вбачається, що на території Слобідського району м. Харкова, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Комінтернівського районного суду м. Харкова, проживає більшість свідків у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, надана Ленінським районним судом м. Полтави копія реєстру досудового розслідування хоча і містить перелік свідків у даному провадженні, однак адреси їх проживання не зазначені.

Інших обґрунтувань, які з огляду на положення ст. 34 КПК могли би бути підставою для передачі цього кримінального провадження на розгляд саме до Комінтернівського районного суду м. Харкова, клопотання прокурора також не містить.

Беручи до уваги вищенаведене та з огляду на положення ст. 34 КПК, колегія суддів Верховного Суду не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення клопотання прокурора з підстав зазначених у ньому, та направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на розгляд саме до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 про зміну підсудності кримінального провадження № 0000808 від 25 вересня 2015 року (судова справа № 641/7007/17) щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 КК, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3