Провадження №1-кс/333/3577/23
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2023 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000614 від 21.08.2023 р. та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сторожинець, Чернівецької області, громадянина України, не одруженого, який є військовослужбовцем за мобілізацією солдат військової частини НОМЕР_1 , перебував на посаді старшого сапера гранатометника інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу танкового батальйону, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000614 від 21.08.2023 р.. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 березня 2022 року за № 53 солдата ОСОБА_6 з 05 березня 2022 року зараховано в списки особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Під час проходження служби в військовій частині НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_6 обіймав посаду старшого сапера гранатометника інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу танкового батальйону.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан продовжено та діє до цього часу

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією старший солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, старший солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

В період часу з 19 липня 2023 року по 31 липня 2023 року старший солдат ОСОБА_6 перебував у відрядженні в військовій частині НОМЕР_2 , в зв`язку з чим старший солдат ОСОБА_6 повинен був повернутися з відрядження до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 (місця служби) на околицях АДРЕСА_2 01 серпня 2023 року.

Однак, старший солдат ОСОБА_6 , 01 серпня 2023 року, будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, діючи умисно з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи зобов`язаним з`явитися на службу, не з`явився до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 (місця служби) на околицях АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 не приймав, про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв, за наявності реальної можливості для цього, та незаконно перебував за межами тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 (місця служби) до 11 листопада 2023 року.

В подальшому, 11 листопада 2023 року старший солдат ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, тим самим старший солдат ОСОБА_6 закінчив вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причини, вчинене в умовах воєнного стану

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження та показань свідків можна зробити висновок про недбале ставлення ОСОБА_6 до військової служби та покладених на нього обов`язків. Своїми противоправними діями ОСОБА_6 підриває бойовий дух військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та демонструє негативний приклад поведінки військовослужбовця Збройних Сил України.

Вказаний ризик, окрім іншого, підтверджується тим, що за час несення військової служби ОСОБА_6 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а 03.09.2020 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Крім того сторона обвинувачення просить не визначати розмір застави, оскільки вона не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених в ньому, просив суд задовольнити його та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти клопотання. Зазначає що в частину вчасно приїхати не зміг через те що його обікрали і не було коштів. Весь цей час перебував вдома. Пояснив, що його побили, він мав струс мозку. Лікувався вдома. Телефон також вкрали, подзвонити не міг. Куди повинен був їхати знав, зв`язувався із побратимами, вони йому сказали що він вже списаний так як вчасно не повернувся до частини.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання вважає його обґрунтованим. Зазначив, що ОСОБА_6 відрахували з навчання через вживання алкоголю, після чого він не повернувся до військової частини. Наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України. Крім того ОСОБА_6 вже скоював аналогічний злочин, неодноразова був притягнутий до відповідальності за порушення військової дисципліни. Просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти клопотання, зазначив, що вони оспорюють обґрунтування підозри. Оскільки під час досудового розслідування був допитаний, дав щири покази щодо обставин які не протирічать зібраним до клопотання доказам. За першим викликом слідчого його підзахисний прибув до місця розташування ДБР. 11 листопада ОСОБА_6 мав не одну можливість уникнути виклику, перешкодити досудовому розслідуванню, проте жодних дій по впливу та перешкоджанню не здійснив. Звертає увагу суду на щире каяття підзахисного та зазначає, що метою застосування запобіжного заходу є виконання підозрюваним всіх прав та обов`язків. Сторона обвинувачення не навела жодних ризиків, а лише формально посилається на їх існування. Поведінка ОСОБА_6 вказує на його щире каяття, невідворотність покарання, сприяння розкриттю та розслідуванню даного кримінального правопорушення. Через неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу, просить суд відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали, приходжу до таких висновків.

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом встановлено, 21.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000614, за ч. 5 ст. 407 КК України

11.11.2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке вручено останньому під підпис.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; матеріалами службового розслідування, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) з відпустки до місця служби без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню є достатніми вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, продовжуючи проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх знайомих по службі тощо; вчиняти інші кримінальні правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 , в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) зокрема не з`явився вчасно на службу без поважних причини, вчинене в умовах воєнного стану та притягався до адміністративної відповідальності за порушення військової дисципліни.

З матеріалів кримінального провадження та показань свідків можна зробити висновок про недбале ставлення ОСОБА_6 до військової служби та покладених на нього обов`язків. Своїми противоправними діями ОСОБА_6 підриває бойовий дух військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та демонструє негативний приклад поведінки військовослужбовця Збройних Сил України.

Вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає на обороноздатність України, та те, що вказана протиправна діяльність ОСОБА_6 створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження - безладдя та безкарності у Збройних силах України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Суд не приймає доводи захисника оскільки вони не підтвердженні жодними доказами.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою.

Зважаючи на дані про особистість підозрюваного, який його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, стійких соціальних зв`язків, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Отже, враховуючи доведеність на цій стадії провадження обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням вимог ст. 182 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік», складає 214720 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де мешкає підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - арештному домі строком на 60 діб взявши його під варту в залі суду.

Виконання ухвали доручити начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали рахувати з 15-00 год. 13.11.2023 р. Ухвала діє до 12.01.2024 року включно.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де мешкає підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1