Справа № 139/26/24
Провадження № 1-в/139/1/24
У Х В А Л А

(щодо вирішення питання, визначеного п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України)

02 лютого 2024 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

в.о. начальника РС №1 філії ДУ "Центр пробації" ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці подання в.о. начальника Могилів-Подільського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком покарання,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений 19 січня 2023 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців із покладенням на нього судом обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, зокрема, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

12 січня 2024 року в.о. начальника Могилів-Подільського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про вирішення питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, оскільки він систематично не виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду.

У судовому засіданні в.о. начальника Могилів-Подільського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 подання підтримав і суду пояснив: На облік в Могилів-Подільський РС з питань пробації ОСОБА_4 було поставлено 08 березня 2023 року, роз`яснено порядок відбування іспитового строку, зобов`язання, наслідки невиконання обов`язків, які поклав суд, визначено дні реєстрації в секторі. 02 жовтня 2023 року на адресу Могилів-Подільського РС з питань пробації надійшла інформація з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої ОСОБА_4 протягом третього кварталу 2023 року вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 51, ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 178, ч.ч. 1, 2 і 3 ст. 127 КУпАП. 16 жовтня 2023 року ОСОБА_4 було винесено письмове попередження про скасування звільнення від покарання, однак він 20 листопада 2023 року знову допустив появу у громадському місці у стані сп`яніння, за що був притягнутий до адмінвідповідальності. За таких обставин він вважає, що ОСОБА_4 не бажає стати на шлях виправлення, а тому просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив, що він намагається виправити свою поведінку, але насправді допускав вчинення адміністративних правопорушень. Зараз він бажає отримати у центрі зайнятості ваучер на вступ до навчального закладу для отримання спеціальної освіти за державний кошт як внутрішньо-переміщена особа. Він уже понад місяць не вживає алкоголю, наймається на роботу до односельців, чим заробляє собі на прожиття. Просить не скасовувати іспитовий строк, надавши йому шанс довести своє виправлення.

За результатами розгляду подання прокурор ОСОБА_2 висловив думку, що засуджений ОСОБА_4 заслуговує на шанс довести своє виправлення, адже обов`язки, визначені судом у вироку він виконує, але допустив кілька адміністративних правопорушень ще у липні, вересні та листопаді минулого року. Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 не свідчить, що він не бажає стати на шлях виправлення.

Розглянувши подання у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши пояснення в.о.начальника органу пробації і засудженого, матеріали особової справи № 2-2023, заслухавши думку прокурора, суд прийшов до наступного висновку:

Із матеріалів особової справи вбачається, що вироком Богунського районного суду м. Житомира (а.с. 2-3) ОСОБА_4 засуджено за крадіжку з магазину до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробовуванням терміном на 1,5 роки з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

08 березня 2023 року ОСОБА_4 поставлений на облік до Могилів-Подільського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» (а.с. 6). 13 березня 2023 року йому роз`яснено обов`язки покладені на нього судом та попереджено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, звільнення від відбування покарання з випробовуванням може бути скасовано (а.с. 12). Цього ж числа постановою провідного інспектора Могилів-Подільського РС №1 ОСОБА_3 визначено днями явки на реєстрацію до органу пробації кожні перший та третій понеділок місяця (а.с. 16). Із листка реєстрації засудженого (а.с. 17), а також пояснень в цьому засіданні представника служби пробації слідує, що ОСОБА_4 з моменту постановки на облік і до теперішнього часу добросовісно виконує покладені на нього вироком суду обов`язки щодо явки для реєстрації.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питання звільнення від покарання з випробуванням (п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України).

За своїм змістом іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за поведінкою засудженого, а сам він під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Іспитовий строк втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконає умови випробування, і перспективу остаточного звільнення від відбування покарання і навіть пільгового погашення судимості, якщо умови випробування будуть виконані.

За приписами ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Частина 2 статті 78 КК України передбачає, що суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо той не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчинятиме правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як встановлено судом та описано вище, ОСОБА_4 належно виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду.

В той же час, матеріали особової справи містять інформацію про притягнення ОСОБА_4 за період з 19 січня 2023 року (початок іспитового строку) до 10 січня 2024 року (момент формування до суду подання) до адміністративної відповідальності за різні правопорушення.

З інформацій Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області № 13750/223/01-23 від 02.10.2023 та № 19116/223/05-2023 від 29.12.2023 (62, 99) ОСОБА_4 сім разів притягувався до адміністративної відповідальності. На цій інформації та наданих на її підставі документах і ґрунтується подання про скасування звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_4 .

Однак, така інформаціє не відповідає дійсності або не доведена належними доказами.

Так, на аркушах особової справи 63-66 містяться протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 . Однак, доказом притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути лише відповідна постанова компетентного органу (посадової особи), яка набрала законної сили.

Постанови серії БАД № 282181 від 06.07.2023 (аркуш о.с. 67), серії ГАБІ № 189989 від 13.07.2023 (аркуш о.с. 68) та серії ГБВ № 426473 від 20.11.2023 (аркуш о.с. 100) не містять інформації про направлення їх ОСОБА_4 та про набрання ними законної сили.

Постановою судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 жовтня 2023 року у справі № 139/642/23 (аркуш о.с. 75) матеріли про притягнення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 51 КУпАП повернуті для дооформлення. Отже, така постанова також не свідчить про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення.

Таким чином, матеріалами подання (особовою справою № 2-2023) доводиться факт притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності 18 липня 2023 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (аркуш о.с. 73), та 02 жовтня 2023 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП (аркуш о.с. 74).

У судовій практиці кількісний критерій систематичності як ознаки адміністративного правопорушення передбачає вчинення особою три й більше рази діяння, за яке передбачено адміністративну відповідальність.

Надані суду документи не ідентифікують поведінку засудженого ОСОБА_4 як систематичне вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення.

Крім того, і ч. 1 ст. 166 КВК України, і ч. 2 ст. 78 КК України вимагають доведення, що дії особи, яка систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Однак, зібрані у матеріалах особової справи № 2-2023 періодичні довідки-характеристики з місця проживання ОСОБА_4 (а.с. 20, 44, 57, 94) свідчать, ОСОБА_4 став на шлях виправлення, оскільки заяви та скарги про порушення ним громадського порядку на адресу Мурованокуриловецької селищної ради не надходили. Також у цьому судовому засіданні і інспектор служби пробації, і засуджений ОСОБА_4 ствердили про бажання останнього офіційно працевлаштуватися, а згодом і отримати спеціальну освіту.

За таких обставин, зокрема, враховуючи, що ОСОБА_4 обов`язки, які йому встановлені вироком суду, виконує належно, що він демонструє розуміння неналежної попередньої поведінки та щире розкаяння в цьому, що дає підстави суду розцінити це як намір його виправлення без ізоляції від суспільства, що засуджений після ухвалення вироку до кримінальної відповідальності не притягувався (аркуш о.с. 97), суд приходить до висновку, що доводи в.о.начальника Могилів-Подільського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» про небажання засудженого стати на шлях виправлення є надто категоричними, а направлення засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років не відповідає ступеню тяжкості тих правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 164, 166 КВК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 19 січня 2023 року.

Матеріали особової справи № 2-2023 повернути до Могилів-Подільського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: ____________