ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3192/23 Номер провадження 11-кп/814/948/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000029 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого механіка-водія 3-ї десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням на 3 роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2023 року виправлено описку у вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 12.09.2023, а саме: в резолютивній частині вироку другий абзац викладено в редакції: «Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування основного покарання з випробуванням на 3 роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки».

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_7 , проходячи військову службу за контрактом від 23.11.2020, у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді механіка-водія 3ї десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від неї, та умов укладеного контракту, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини та без поважних причин, 04 жовтня 2021 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалася в межах юрисдикції суду, та незаконно перебував за її межами до 25 серпня 2023 року.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині рішення про застосування ст. 75 КК України.

Викласти вирок в частині застосування ст. 75 КК України в редакції: на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням на 3 роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ч.3 ст. 75 КК України передбачає звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, у той час як суд зазначив у резолютивній частині вироку, що засуджений звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину, у той час як слово «злочин» не включає поняття кримінальний проступок.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку своєї апеляційної скарги, обвинуваченого, який поклався на розсуд суду, в цілому не заперечивши проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним та учасниками провадження не оскаржується.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до положень ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який не судимий, наявність обставин, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття та вчинення кримінального правопорушення вперше, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання, зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України, в повній мірі відповідає вимогам кримінального законодавства, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з цим, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на 3 роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

При цьому, як вбачається з ч.1 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення є більш широким поняттям ніж злочин та включає в себе як злочин, так і кримінальний проступок.

Тому доводи прокурора в апеляційній скарзі є обґрунтованими.

Разом з цим, враховуючи вказане, виправлення у вироку суду слово «злочин» на «кримінальний проступок» ухвалою суду про виправлення описки, є неправильним.

Тому, ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2023 року про виправлення описки підлягає скасуванню, а вирок суду в частині застосування ст. 75 КК України зміні.

З огляду на вказане апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

Викласти вирок в частині застосування ст. 75 КК України в редакції: на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням на 3 роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ст. 404 КПК України ухвалу Полтавського районного суду від 27 вересня 2023 року про виправлення описки скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4