У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02.10.2023 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою неповною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 листопада 2023 року.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5

підозрюваний ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 листопада 2023 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою.

На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що ступінь тяжкості злочину не може бути підставою для обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділом ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 29.09.2023 року о 15 год. 15 хв., ОСОБА_8 перебував за місцем свого мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_6 , де останні вживали алкогольні напої. В подальшому, між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_6 винник злочинний умисел, направлений на його умисне вбивство, оскільки останній почав звинувачувати ОСОБА_8 у крадіжці продуктів харчування.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 , який заперечував вказані звинувачення, ОСОБА_6 діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та свідомо бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_8 та почав наносити йому удари руками і ногами в область голови та тулуба. ОСОБА_8 від отриманих ударів втратив рівновагу та впав на підлогу, але ОСОБА_6 це не зупинило, не зважаючи на те, що на тілі ОСОБА_8 від нанесених ним тілесних ушкоджень з`явилась кров та те, що він не чинить опір, ОСОБА_6 умисно продовжував наносити йому удари ногами і руками в область голови та тулуба.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 , 29.09.2023 о 19 год. 16 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , з наявними тілесними ушкодженнями, виявлено труп ОСОБА_8 , смерть якого настала в наслідок тупої травми грудної клітини та живота, з численними переломами ребер з обох сторін по різним анатомічним лініям з розривом брижі, яка супроводжувалась внутрішньочеревною та внутрішньо-плевральною кровотечею.

30.09.2023 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .. Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 листопад 2023 року.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя погоджуючись зі слідчим та прокурором щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, а декілька кримінальних проваджень щодо нього направлено до суду з обвинувальним актом, тому вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведеного ризику та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, слідчий суддя вважав вказаний ризик неконкретним, не деталізованим та таким, що не підтверджується матеріалами кримінального провадження, так як слідчим та прокурором не доведено факт існування інших свідків, на показання яких може впливати підозрюваний.

Щодо ризику продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, то слідчий суддя враховував те, що слідчий та прокурор обґрунтовують вказаний ризик фактично незаконним впливом підозрюваного на інших людей, з метою створення штучного алібі та надання показів на його користь, і таке обґрунтування не має прямого зв`язку з ризиком продовження вчинення кримінального правопорушення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи тяжкість а також фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості щодо особи підозрюваного, який не працює, має зареєстроване місце проживання, і хоча і є таким, що не має судимості, однак раніше притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, а декілька кримінальних проваджень щодо нього направлено до суду з обвинувальним актом, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що слідчим відділом ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

30.09.2023 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтована наявністю вищевказаних ризиків.

Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02.10.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: