Справа № 592/600/24
Провадження № 1-кс/592/318/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання дізнавача, погоджене з прокурором про накладення арешту на майно, яке мотивується тим, що 06.01.2024 року близько 21 год. перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 сусід на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , а саме наніс декілька ударів ножем та ногою в область голови потерпілої. Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 07.01.2024, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В ході огляду місця події від 07.01.2024 було вилучено ніж, яким було спричинено тілесні ушкодження потерпілій та запаковано до пакету № 1. В ході досудового розслідування встановлено, що вказаний ніж належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_1 . Таким чином, досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів, які вказують на наявність сукупності підстав вважати, що вищевказане майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, що є підставою для його арешту.

Тому просить суд поновити строк розгляду клопотання та накласти арешт на ніж, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_1 .

Дізнавач надав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, дізнавачем доведено, що вилучене майно, може бути доказом злочину, та є можливість його використання у кримінальному провадженні для встановлення істини, доведення винуватості особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, підтвердження існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на ніж, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1