Справа № 671/2532/23
Провадження № 1-кс/671/671/2023
У Х В А Л А
16 листопада 2023 року м. Волочиськ
В обґрунтування клопотання зазначив, що:
-12.11.2023 до відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення поліцейського взводу № 2 роти № 2 БУПП в Хмельницькій області ОСОБА_6 про те, що 12.11.2023 близько 21:55 год. на стаціонарному посту в смт. Війтівці, Хмельницького району, автодороги М-30 сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка Луганськ Ізварине» на 214 км. + 900 м, за порушення правил дорожнього руху був автомобіль марки « Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . Під час перевірки наданого водієм свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серія НОМЕР_1 від 09.02.2021 р., виданого на ім?я ОСОБА_5 , виявлено ознаки його підробки;
-12.11.2023 в ході огляду місця події у ОСОБА_5 вилучено свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серія НОМЕР_1 від 09.02.2021 р., видане на ім?я ОСОБА_5 ;
-13.11.2023 вилучене свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серія НОМЕР_1 від 09.02.2021 р., видане на ім?я ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні;
- встановлено, що вилучений речовий доказ належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .
Учасники судового процесу, належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явились.
Від дізнавача надійшла заява з проханням про розгляд клопотання, яке він підтримує та просить задовольнити, у його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Як вбачається із вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Як вбачається з наданих матеріалів, під час огляду місця події було вилучено перелічене вище майно, на яке просить накласти арешт дізнавач, яке визнано 13.11.2023 року речовим доказом у кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, вважаю, що з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливого його знищення, пошкодження чи приховування, слід накласти арешт на вказане дізнавачем майно, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події майно, а саме: свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серія НОМЕР_1 від 09.02.2021 р., видане на ім?я ОСОБА_5 , який полягає в забороні відчуження, користування та розпорядження вказаним вище майном.
Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1