Справа № 439/806/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/782/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000342 від 08.10.2020 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

апеляційні скарги з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_12 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 25 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Бродівського районного суду Львівської області від 25 травня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 1634,50 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № 15/2/1576 від 16.11.2020 року.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 1634,50 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № 15/2/1575 від 19.11.2020 року.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 2451,75 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № 15/2/1577 від 03.12.2020 року.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 1716,20 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/10708-ІТ від 14.07.2021 року.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 1887,80 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/9564-ІТ від 24.06.2022 року.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 1887,80 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/9565-ІТ від 24.06.2022 року.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визначено рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.

Цивільний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_10 28 338 грн. (двадцять вісім тисяч триста тридцять вісім гривень) спричиненої моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_13 28 338 грн. (двадцять вісім тисяч триста тридцять вісім гривень) спричиненої моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_13 7675,44 грн. (сім тисяч шістсот сімдесят п ять гривень 44 коп.) витрат на лікування ОСОБА_14 .

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_13 56 676 грн. (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість гривень) витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника;

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_10 одним платежем у розмірі 39 467,2 грн. (тридцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят сім гривень 20 коп.) шкоди, завданої смертю потерпілого.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 9 169 грн. (дев`ять тисяч сто шістдесят дев`ять гривень) витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 221 662 грн. (двісті двадцять одну тисячу шістсот шістдесят дві гривні) спричиненої моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 221 662 грн. (двісті двадцять одну тисячу шістсот шістдесят дві гривні) спричиненої моральної шкоди.

Скасовано арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 12.10.2020 року в справі № 439/1374/20, а саме з: велосипеда, зеленого кольору, без будь-яких написів на ньому, із номером рами: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 .

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_6 08.10.2020 року близько 07.25 години, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», з реєстраційним номером НОМЕР_2 та рухаючись ним проїжджою частиною автодороги сполученням «Броди-Пониковиця» у напрямку до с. Пониковиця Золочівського району Львівської області при проїзді ділянки 1100 м від м. Броди, в порушення вимог розділу 1п.1.5 ч.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 ( далі Правила дорожнього руху), « дії, або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків», розділу 2 п.2.3 ( підпункти «б», «д») Правил дорожнього руху, згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: « бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну», « не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», розділу 12п.12.3 Правил дорожнього руху « у разі виникнення небезпеки руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди», діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не був достатньо уважний, не вибрав безпечну швидкість руху та не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, з моменту появи ви у полі його зору велосипеда, під керуванням ОСОБА_14 , що рухався попереду у попутньому напрямку , відносно напрямку руху автомобіля, керованого ОСОБА_6 і якого ОСОБА_6 об`єктивно був спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об» їзду велосипеда під керуванням ОСОБА_14 , внаслідок чого здійснив наїзд на останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із переломом кісток основи черепу, дифузними крововиливами в м`які оболонки головного мозку, закритих прямих переломів ребер, закритого перелому зовнішньої кісточки лівої гомілки, що спричинили смерть ОСОБА_14 ..

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд в тому ж суді в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що оскаржуваний вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що досудове розслідування по справі проведено не об`єктивно, не повно, не всебічно, всупереч вимогам ст. 22 КПК.

Звертає увагу, що лише 29.06.2022 року йому було повідомлено про підозру, а вже 30.06.2022 року підозрюваному та стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування. Тобто, я з 08 жовтня 2020 року по 29 червня 2022 року перебував у статусі свідка і був позбавлений права збирати і подавати слідчому докази, брати участь в проведенні слідчих дій, ставити свої запитання та інші процесуальні дії.

Підкреслює, що під час розгляду справи у суді сторона захисту зробила спробу подати докази на захист обвинуваченого, та скористалась своїм правом клопотати перед судом про призначення у справі, зокрема, повторного слідчого експерименту за його участю, та, як наслідок, пізніше клопотати про призначення повторної судової автотехнічної експертизи. Однак, суд цього не зробив, незважаючи не те, що 04 травня 2023 року в судовому засіданні захисник ОСОБА_12 вказував, що свідки не були очевидцями ДТП, не бачили обставини та місце аварії, а тому слідчі експерименти із свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є недопустимими доказами. Крім того, захисник наполягав на допиті в судовому засіданні експерта ОСОБА_17 , який є автором висновку від 14.07.2021 № №СЕ- 19/114-21/10708-ІТ та експерта ОСОБА_18 , який склав експертний висновок від 24.06.2022 №СЕ-19/114-22/9565-ІТ.

Апелянт вказує, що не відповідають дійсності викладені у вироку суду показання свідків, зокрема, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підтвердили повністю все, що викладено в протоколах слідчих експериментів від 15 вересня 2021 року та від 24 жовтня 2021 року, а саме: свідок ОСОБА_19 підтвердив, що статист у темному одязі із велосипедом віддалявся по напрямку руху м. Броди по межі проїзної частини дороги та узбіччя та що під час слідчого експерименту використовувася велосипед вітчизняного виробництва, крейда білого кольору, вимірювальна рулетка, аркуш білого паперу, секундомір мобільного телефону; свідок ОСОБА_16 також зазначив, що статист віддалявся з аркушем паперу в руках в напрямку м. Броди. Натомість згідно протоколу слідчого експерименту, проведеного з єдиним свідком події ОСОБА_6 від 04 червня 2021 року, він проводився в напрямку з м. Броди до с. Пониковиця з використанням автомобіля «ВАЗ- 2101», велосипеду номер рами 542507-08, крейди, колеса-курвиметра, вимірювальної рулетки, аркуша білого кольору.

Натомість, в постанові про призначення судової автотехнічної експертизи дослідження обставин та механізму розвитку ДТП від 29.05.2022, винесеній старшим слідчим ВР ЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_20 зазначені вихідні дані, які надано експерту: «ДТП мала місце у темну пору доби, при безопадній погоді, поза межами населеного пункту, на автодорозі сполученням м. Броди - с. Пониковиця Золочівського району (раніше Бродівського району)».

При цьому, на думку обвинуваченого, суд повністю проігнорував висновок експерта ОСОБА_17 від 14.07.2021 №СЕ-19/114-21/10708-ІТ, згідно якого «в дорожній ситуації, дії велосипедиста ОСОБА_14 не в повному обсязі відповідали вимогам п.п.6.2 та 6.6 а) чинних ПДР. Встановити відповідність (невідповідність) дій велосипедиста ОСОБА_14 вимогам п.п. 6.7 та 11.14 чинних ПДР не видається можливим, так як невідоме розташування велосипеда на проїзній частині дороги в момент зіткнення. З технічної точки зору, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали обставини, при яких небезпека для руху водію ОСОБА_6 настає на такій відстані, на якій він вже позбавлений технічної можливості зупинити керований автомобіль «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 до місця зіткнення, шляхом застосування його своєчасного екстреного гальмування».

Також вважає, що судом не прийнято до уваги, що висновок експерта від 24.06.2022 № СЕ-19/114-229564-ІТ (експерти ОСОБА_21 ) містить два варіанти вирішення, а саме: безпосередньо перед пригодою велосипед під керуванням велосипедиста ОСОБА_14 міг рухатися і міг бути в нерухомому стані (велосипедиста могло засліпити світло від фар зустрічного автомобіля, про що я зазначав, будучи в статусі свідка, підозрюваного та обвинуваченого), однак експерт ОСОБА_18 прийшов до висновків, що ОСОБА_6 «мав об`єктивну можливість виявити світло- відбиваючий відблиск (із заданого моменту виникнення небезпеки для руху), при цьому використавши в своїх розрахунках швидкість велосипедиста ОСОБА_14 14,4 км/год....15,1 км/год., яка була зазначена у вихідних даних постанови про призначення судової автотехнічної експертизи від 29.05.2022.

Також, задовольнивши цивільний позов, суд не перевірив його обґрунтованість та не навів докладних мотивів з яких він підлягав задоволенню, оскільки не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення витрат на проведення поминального обіду, оскільки такі витрати, відповідно до ст. 1201 ЦК України, не передбачені.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_12 просить скасувати даний вирок, застосувати ст. 75 КК України і звільнити останнього від покарання з іспитовим терміном.

В обґрунтування покликається на те, що вирок є невмотивованим та наведені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та неправомірному застосуванню закону України кримінальну відповідальність за вчиненні діяння обвинуваченим ОСОБА_6 .

Вказує, що в своєму рішенні суд не спростував висновок першої інженерно транспортної експертизи від 14.07.2021, яка довела що ОСОБА_6 не мав технічної можливості зупинити автомобіль перед наїздом на потерпілого, так як велосипед потерпілого не відповідав вимогам п.п. 6.2 та 6.6, а чинних правил дорожнього руху з умов керування ним в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості, не був обладнаний ліхтарем , та виблискуваючими маячками, крім того його освітила зустрічна машина дальньою фарою.

Вказує, що сторона захисту в судовому засіданні доводила, що оскільки виявлено на досудовому слідстві, додаткові обставини для проведення повторного слідчого експерименту, необхідно було для даної дії залучити обов`язково обвинуваченого і його захисника, однак слідством при проведенні такої важливої дії дані учасники не були задіяні. В судовому засіданні було заявлено що дана слідча дія являється недопустимим доказом і оскільки допущено грубе порушення закону її необхідно згідно ст. 89 КПК України визнати недопустимим доказом, проте суд дане клопотання проігнорував.

Також, захисник просить звернути увагу, що дане правопорушення скоєно з необережності, обвинувачений є людиною одинокою і похилого віку, врахувати його хворобливий стан, що підтверджується випискою №3443 із медичної картки амбулаторного хворого,а тому просить при призначенні міри покарання застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 75 КК України і звільнити його від кримінальної відповідальності з іспитовим терміном.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав доповнення до апеляційної скарги в яких вказує, що у ході судового розгляду справи захисник обвинуваченого ОСОБА_22 заявляла клопотання про призначення слідчого експерименту за участі обвинуваченого, однак, судом першої інстанції відмовлено в задоволенні такого клопотання.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги як належний доказ у справі протокол проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_15 від 15.09.2021 та протокол проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_16 від 24.10.2021, так як такі слідчі експерименти проводилися за відсутності обвинуваченого, який на момент проведення слідчого експерименту мав статус свідка та не був належним чином повідомлений та залучений до експерименту.

Крім цього, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не можуть виступати свідками у даній справі, так як останні не були свідками самого ДТП, а вже побачили ДТП після його настання з певним проміжком у часі.

Також, вважає, що протоколи є неналежними доказами та не можуть братися до уваги, так як зафіксовані у них слідчі експерименти проводилися у протилежному напрямку руху ТЗ обвинуваченого, зокрема у напрямку з с. Пониковиця до м. Броди. В той час, як зі Схеми ДТП (а.с. 89) вбачається, що автомобіль обвинуваченого рухався у напрямку з м. Броди до с. Пониковиця.

Даний факт має суттєве значення для встановлення факту видимості, так як у напрямку з м. Броди до с. Пониковиця на ділянці, де було вчинене ДТП - густий ліс, а, відтак, видимість суттєво нижча ніж в сторону м. Броди.

Вказує, що суд першої інстанції прийшов до невірних висновків, що в обстановці дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 при вказаній ним швидкості руху мав технічну можливість уникнути контактування (зіткнення) з велосипедом під керуванням ОСОБА_14 шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування свого транспортного засобу з моменту, коли він рухаючись в межах своєї смуги, при зближенні із зустрічним автомобілем, по напрямку свого руху мав об`єктивну можливість виявити світловідбиваючий відблиск.

Підкреслює, що згідно висновку експерта № СЕ-19/114-22/9564-ІТ від 14.07.2021 року встановлено, що з технічної точки зору, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали обставини, при яких небезпека для руху водію ОСОБА_6 настає на такій відстані, на якій він вже позбавлений технічної можливості зупинити керований автомобіль «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 до місця зіткнення, шляхом застосування його своєчасного екстренного гальмування.

Водночас, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв висновок експерта № СЕ-19/114-22/9564-ІТ від 14.07.2021 року до уваги, не обґрунтував, чому даний доказ не враховується, хоча останній має істотне значення для вирішення справи.

Також обвинувачений вважає, що слід врахувати, що висновок експерта № СЕ-19/114-22/9565-ІТ від 24.06.2022 року базується на згаданих протоколах, які є неналежними та недопустимими доказами, останній також є неналежним та недопустимим доказом.

Щодо призначеного покарання, то обвинувачений вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

Крім цього, безпідставно покладено судом першої інстанції на ОСОБА_6 обов`язок відшкодувати на користь ОСОБА_13 9 169 грн. витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, оскільки витрати на поховання не включають витрат із встановлення надгробних пам`ятників, а відтак, дані витрати не підлягають компенсації..

Підкреслює, судом першої інстанції безпідставно покладено на обвинуваченого обов`язок відшкодувати моральну шкоду потерпілим, так як в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Крім цього, розмір моральної шкоди необґрунтований та не підкріплений жодними доказами у справі.

Представник потерпілих ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 25.05.2023 року залишити без задоволення, вирок Бродівського районного суду Львівської області від 25.05.2023 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог, вказує, що доводи сторони захисту щодо слідчих експериментів є необґрунтованими, оскільки за матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 29 червня 2022 року, тобто на момент проведення слідчих експериментів та призначення на підставі даних, отриманих під час таких, експертиз він не набув статусу підозрюваного в кримінальному провадженні. Отже, на думку адвоката, були відсутні процесуальні підстави для роз`яснення йому його прав бути повідомленим та присутнім при проведенні слідчих експериментів за участю інших свідків та щодо призначення та проведення експертизи, оскільки кримінальний процесуальний закон не містить таких вимог щодо особи, яка не мас процесуального статусу підозрюваного.

Адвокат стверджує, що висновок експерта №СЕ-19/114-22/9564-ІТ, який дав позитивний для обвинуваченого ОСОБА_6 результат, судом першої інстанції обгрунтовано відкинуто, і судом апеляційної інстанції теж не може братися до уваги, з огляду на те, що під час проведення експертизи, за результатами якої було складено вищевказаний висновок, експертом не було враховано швидкості руху велосипеда. Фактично, розраховано повний зупинний шлях автомобіля марки «ВАЗ 2101» до велосипеда, фактично, як до нерухомої перешкоди для руху, в умовах місця пригоди.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав обидві апеляційні скарги та виступ його захисника ОСОБА_8 на підтримку лише апеляційної скарги обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та їх представника ОСОБА_9 , а також прокурора ОСОБА_7 , які проти апеляційних скарг заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає до задоволення, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_12 підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок або ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів, вважає, що судом першої інстанції допущена неповнота судового розгляду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що висновком експерта ОСОБА_18 № СЕ-19/114-22/9565-ІТ від 24.06.2022, який, на думку суду, є неспростованим доказом, чітко стверджено, що з технічної точки зору при заданих вихідних даних та при проведеному дослідженні, причиною настання ДТП стала суперечність дій водія автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_6 технічним вимогам п.12.3 ПДР і водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути контактування (зіткнення) з велосипедом під керуванням ОСОБА_14 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого транспортного засобу з моменту коли він рухаючись в межах своєї смуги руху, при зближенні із зустрічним автомобілем по напрямку свого руху ( попутно), мав об`єктивну можливість виявити світло-відбиваючий відблиск.

Проте, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку не надав жодної оцінки наявному в матеріалах справи висновку експерта ОСОБА_17 №СЕ-19/114-21/10708-ІТ від 14.07.2021, відповідно до якого, при заданих слідством вихідних даних, швидкості руху автомобіля «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 60…65 км/год, його водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості зупинити керований автомобіль до місця зіткнення з велосипедом, яким керував ОСОБА_14 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. В даній дорожній ситуації, дії водія ОСОБА_6 не суперечили вимогам п.п. 12.2 та 12.3 чинних ПДР. Вказані висновки експерта повністю суперечать один одному, оскільки експерти приходять до протилежних висновків. Проте, суд першої інстанції жодним чином не вказав, чому він повністю не бере до уваги висновок експерта №СЕ-19/114-21/10708-ІТ від 14.07.2021.

Представник потерпілих ОСОБА_9 в запереченнях на апеляційну скаргу та під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції вказував, що висновок експерта №СЕ-19/114-22/9564-ІТ обгрунтовано відкинуто, і судом апеляційної інстанції теж не може братися до уваги, з огляду на те, що під час проведення експертизи, за результатами якої було складено вищевказаний висновок, експертом не було враховано швидкості руху велосипеда.

Колегія суддів встановила, що зазначені висновки експерта дійсно ґрунтуються на різних вихідних даних, зокрема щодо видимості елементів дороги, щодо положення велосипеда та його швидкості.

Проте, вихідні данні щодо швидкості руху велосипеда, у висновку експерта ОСОБА_18 № СЕ-19/114-22/9565-ІТ від 24.06.2022, на думку апеляційного суду є суперечливими, оскільки для вирішення питання, в якому стані перебував велосипед під керування ОСОБА_14 на момент зіткнення з автомобілем, була проведена судова транспортно-трасологічна експертиза, і в матеріалах справи міститься висновок експерта ОСОБА_21 від 24.06.2022 №СЕ-19/114-22/9564-ІТ, який визначив, що велосипед на момент зіткнення міг перебувати, як в рухомому положенні, так і бути нерухомим. Але, зазначений факт при формуванні вихідних даних для висновку експерта ОСОБА_18 № СЕ-19/114-22/9565-ІТ від 24.06.2022 до уваги не брався.

Крім того, вихідні данні щодо видимості елементів дороги ґрунтуються виключно на візуальних спостереженнях свідків, які є різними та мають суб`єктивний характер. Матеріали справи не містять жодних даних та підтверджуючих документів про реальний стан погодних умов на момент вчинення ДТП, від яких безпосередньо залежить видимість елементів дороги.

Тому, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні кілька висновків експерта, які суперечать один одному, ґрунтуються на вихідних даних, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки. На думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції не вжито відповідних заходів для усунення наявних суперечностей, які містяться у висновку експерта № СЕ-19/114-22/9565-ІТ від 24.06.2022 та висновку експерта №СЕ-19/114-21/10708-ІТ від 14.07.2021, що істотно вплинуло на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно, до п. 1 ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.

Колегія суддів вважає, що суд повинен був усунути вищезазначені суперечності, допитавши в судовому засіданні експертів, які давали такі висновки, і в разі необхідності призначити повторну експертизу. Проте, з матеріалів справи встановлено, що експертів допитано не було, повторна експертиза для усунення суперечностей між висновками експертів не проводилась.

Крім того, колегія суддів, звертає увагу, що 04 травня 2023 року в судовому засіданні, захисник ОСОБА_12 заявляв клопотання про допит експерта ОСОБА_17 , проте суд першої інстанції таке відхилив.

Зазначені обставини свідчать про неповноту судового розгляду, що на думку колегії суддів, має істотне значення, оскільки під час судового розгляду залишилися недослідженими обставини, передбачені статтею 91 КПК України, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості усунути вищезазначені недоліки, допущені судом першої інстанції, оскільки під час апеляційного розгляду сторони не заявляли клопотань про допит експертів або призначення повторної експертизи, а тому у відповідності до положень статті 404 КПК України, зважаючи на встановлену під час апеляційного розгляду неповноту судового розгляду, належить скасувати оскаржуване судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Неповнота судового розгляду не відноситься до передбаченого в частині 1 статті 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог частини 6 статті 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені пункти 2, 10, 15,16, частини 1 статті 7 КПК України - законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів, вважає, що справа має бути призначена до нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить врахувати та ретельно дослідити всі наведені вище обставини, а також окремо та більш детально дослідити наявні докази на предмет їх належності з дотриманням вимог чинного КПК України, в тому числі нормам частини 3 статті 415 та статті 416 КПК України.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 задоволити частково.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 25 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити справу до нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4