Справа № 201/9723/23
Провадження № 1-кп/201/865/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 000251 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Первомайськ Луганської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, дітей на утриманні не має, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

28.08.2020 ОСОБА_3 у невстановленому місці та час, вступив у попередню злочинну змову на вчинення умисного злочину з ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_3 разом зі співучасником злочину ОСОБА_4 28.08.2020, приблизно о 14.47 годин, перебуваючи в приміщенні торгівельного центру «МЕТРО-14», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, 63, побачили на торгівельному стелажі у відділі тютюнових виробів блок цигарок «DAVIDOFF», вартістю 454 гривні 83 копійки, який належить ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», які вони визначили як об?єкт свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_3 , розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину, згідно яких ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, за попередньою змовою групою осіб, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяла своєю правою рукою з прилавка блок цигарок «DAVIDOFF», вартістю 454 гривні 83 копійки, та поклала у рюкзак, який мала при собі, а ОСОБА_3 , знаходячись в безпосередній близькості, згідно відведеної йому ролі, спостерігав за обстановкою, та прикривав своїм тулубом дії співучасниці злочину ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, за попередньою змовою групою осіб, перетнули касову зону N? 14 торгівельного центру «МЕТРО-14» з викраденим майном, яким в подальшому спільно розпорядились на власний розсуд, та залишили місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдали потерпілому ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» майнову шкоду в розмірі 454 гривень 83 копійки.

Вказаними діями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК УКраїни, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.09.2020 ОСОБА_3 , повторно, у невстановленому місці та час, вступив у попередню злочинну змову на вчинення умисного злочину з ОСОБА_4 .

Після чого, співучасники злочину 02.09.2020, приблизно о 14.40 годин, перебуваючи в приміщенні торгівельного центру «МЕТРО-14», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, 63, побачили на торгівельному стелажі у відділі тютюнових виробів блок цигарок «DAVIDOFF» вартістю 454 гривні 83 копійки, який належить ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», які вони визначили як об?єкт свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_3 , розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину, згідно яких ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, повторно, за попередньою змовою групою осіб, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяла своєю правою рукою з прилавка блок цигарок «DAVIDOFF» вартістю 454 гривні 83 копійки, та поклала у рюкзак, який мала при собі, а ОСОБА_3 , знаходячись в безпосередній близькості, згідно відведеної йому ролі, спостерігав за обстановкою, та прикривав своїм тулубом дії співучасниці злочину ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, перетнули касову зону N? 14 торгівельного центру «МЕТРО-14» з викраденим майном, що належить ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», вартістю 454 гривень 83 копійки, та намагалися залишили місце вчинення кримінального правопорушення, однак на виході з приміщення торгівельного центру «МЕТРО-14», який розташований за адресою: м. Дніпро, вулиця Запорізьке Шосе, 63, були зупинені охоронцем торгівельного центру, у зв?язку з чим, не змогли розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Вказаними діями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, надав показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому їй злочині визнала у повному обсязі, надала показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченою.

Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, форму вини, мотив і мету вчинення злочину;

3) вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб і його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Також суд приходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб і її дії органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, його характер та ступінь участі у вчиненні злочинів, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є шире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання передбачені санкцією статті, в якій обвинувачений визнається винуватим, не зможуть забезпечити його виправлення та попередження нових злочинів, а саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як даних про наявність пом`якшуючих покарання обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості злочину не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, його характер та ступінь участі обвинуваченої у вчиненні злочинів, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченої, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є шире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання передбачені санкцією статті, в якій обвинувачений визнається винуватим, не зможуть забезпечити його виправлення та попередження нових злочинів, а саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як даних про наявність пом`якшуючих покарання обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості злочину не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців;

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши до відбуття покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців;

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши до відбуття покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1