Справа № 357/8770/23
У Х В А Л А

31 жовтня 2023 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід дізнавача у кримінальному провадженні №0000036 дізнавча СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

27.10.2023 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_3 про відвід дізнавача у кримінальному провадженні №0000036 дізнавача СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 .

Відвід дізнавачу заявлено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, оскільки на думку заявника існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Викладаючи обставини, для відводу, заявник посилається на те, що дізнавач ОСОБА_4 проявляє упередженість при здійсненні дізнання у кримінальному провадженні №0000036, оскільки незаконно закрив кримінальне провадження своєю постановою від 06.05.2023, яка була скасована ухвалою слідчого судді 12.09.2023 з підстав невмотивованості постанови дізнавача .

В судовому засіданні заявник заяву підтримав з викладених у ній підстав.

Дізнавач в засідання не з`явився подав заяву про розгляд заяви про відвід без його участі проти задоволення заяви не заперечує.

Вивчивши матеріали заяви про відвід, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні … .

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України дізнавач, не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Положення ст. 77 КПК України містять вичерпний перелік підстав для відводу дізнавача і розширеному тлумаченню не підлягають.

Проаналізувавши викладені обставини слідчий суддя приходить до висновку, що заява не містить даних, які б поза будь-яким розумним сумнівом свідчили, що вказані у заяві про відвід порушення мали місце саме у зв`язку з упередженим ставленням дізнавача до результатів досудового розслідування.

При цьому заявник не наводить жодної обставини, які б давали підставу для висновку, що прийняті дізнавачем в межа його повноважень процесуальні рішення чи вчинення (невчинення) процесуальних дій обумовлені саме упередженістю дізнавача.

Зокрема у заяві про відвід не наведено жодної обставини, про те, що дізнавач в ході здійснення дізнання у кримінальному провадженні створював перешкоди для реалізації прав заявника (потерпілого), допускав численні порушення щодо необхідності у порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України розглянути заявлені клопотання, ігнорував (тобто умисно не виконував) надані в порядку КПК України вказівки, тощо.

Факт прийняття дізнавачем, навіть неодноразово, незаконних рішень у кримінальному провадженні, непроведення або проведення не у спосіб передбачений КПК України тих чи інших слідчих дій самі по собі не можуть безумовно свідчити, що такі рішення чи дії є наслідком виключно упередженості дізнавача.

Слідчий суддя констатує, що вказані у заяві обставини можуть бути обумовлені як об`єктивними чинниками, зокрема навантаженням на дізнавача, складністю справи, процесуальною поведінкою учасників кримінального провадження, так і суб`єктивними, - обумовленими низьким кваліфікаційно-правовим рівнем дізнавча, невмінням належним чином організувати свою роботу щодо розслідування злочину, тощо.

Таким чином твердження про те, що дізнавач є упередженим у кримінальному провадженні ґрунтується на припущеннях заявника, а отже відвід є невмотивованим.

Виходячи виключно з наведених у заяві про відвід обґрунтувань слідчий суддя доходить висновку, що оцінка роботи дізнавча ОСОБА_4 під час дізнання у кримінальному провадженні №0000036 має здійснюватися через призму ефективності дізнання в цілому і дізнавача зокрема.

Саме тому одночасно з інститутом «відводу» положеннями п. 8 ч. 2 ст. 36, п. 2 ч. 1 ст. 39-1 КПК України передбачено інститут «відсторонення дізнавача від проведення дізнання» у кримінальному провадженні.

При цьому вирішення питання відсторонення не входить до повноважень слідчого судді, а віднесено до повноважень прокурора та керівника дізнання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.3, 26, 36, 39-1, 77, 80,81 КПК України,

ПОСТАНОИВ:

у задоволенні заяви від 27.10.2023 потерпілого ОСОБА_3 про відвід дізнавача у кримінальному провадженні №0000036 дізнавча СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_5