В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 20.08.2022, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Курилівці Жмеринського району Вінницької області, місце проживання якої зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючою по АДРЕСА_2 (біля батьків), непрацюючої, з професійно-технічною освітою, розведеної, невійськовозобов`язаної, має на утриманні доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимої вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.07.2022 за ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 345 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, який був змінений ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.10.2022 в частині зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України,

також за участі прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 (шляхом ВКЗ),

В С Т А Н О В И В:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_7 18.08.2022 о 18:49, маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , зателефонувала на лінію «102» та умисно, розуміючи неправдивий характер вказаного повідомлення і бажаючи, щоб воно стало предметом розгляду органу досудового розслідування, повідомила Ситуаційний центр ГУНП у Вінницькій області про зґвалтування її невідомим чоловіком в будинку за місцем проживання останньої, що за адресою: АДРЕСА_3 , тобто про вчинення відносно неї невстановленою особою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

В цей же день о 19:00 ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , будучи ознайомленою слідчим із положенням ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на завідомо неправдиве повідомлення про кримінальне правопорушення, повідомила працівників поліції про вчинене кримінальне правопорушення від 18.08.2022, відповідно до якого просила прийняти міри до незнайомого їй чоловіка, який 18.08.2022 близько 15:00 зґвалтував її в одній із кімнат за місцем її тимчасового проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 . На підставі вищевказаної заяви 18.08.2022 даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000280 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000280 встановлено, що факту зґвалтування не було, протиправні дії відносно ОСОБА_3 не вчинялися, а завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення кримінального правопорушення здійснила з метою привернення уваги її співмешканця ОСОБА_8 . У подальшому по кримінальному провадженню №0000280 слідчим 20.08.2022 прийнято рішення про його закриття за п. 1 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

З огляду на викладене вище, ОСОБА_3 , будучи попередженою у кримінальному провадженні № 0000280 про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, завідомо, неправдиво, умисно, повідомила орган досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, якого насправді не було.

І.ІІ. Крім того, ОСОБА_3 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України за дачу завідомо неправдивих показань, 19.08.2022 у період часу з 08:00 до 08:40, перебуваючи в приміщенні Жмеринського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, що за адресою: вул. Соборна, буд. 46А в м. Жмеринка Вінницької області, під час її допиту в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000280 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надала показання старшому слідчому СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про те, що 18.08.2022 близько 15:00, в одній із кімнат за місцем її тимчасового проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , невідомий чоловік зґвалтував її. Достовірно знаючи, що такого факту не було та усвідомлюючи неправдивість відомостей ОСОБА_3 вище вказаний факт вигадала.

II. Стаття (частина) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, ОСОБА_3 визнається судом винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, а також визнається винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України - завідомо неправдиве показання потерпілого, надане органу, що здійснює досудове розслідування.

Такого висновку суд дійшов з огляду на викладене нижче.

III. Позиція обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушення визнала повністю та пояснила, що правопорушення вчинила за обставин, вказаних у обвинувальному акті. Так, дійсно, 18.08.2022, коли вона тимчасового проживала разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 , що б привернути до себе його увагу, викликати ревнощі, придумала, а потім повідомила працівників поліції про її зґвалтування невідомим чоловіком. Цю ж неправдиву інформацію вона підтвердила слідчому під час її допиту в якості потерпілої. У вчиненому розкаюється, шкодує про вичинене.

ІV. Позиція суду щодо порядку розгляду справи.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, відповідно до частин 1 та 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч. 6 цієї статті, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 під час судового розгляду в повному обсязі визнала свою винуватість в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, які передбачені ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, прокурор ОСОБА_5 вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись лише допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючи даних відносно неї. Обвинувачена з такою позицією прокурора погодилась.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обмежився лише допитом обвинуваченої та дослідженням характерезуючих даних на неї.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинувачену, вивчивши матеріали справи, що характеризують її особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

V. Обставини які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

VI. Мотиви призначення покарання.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких визнається винуватою обвинувачена, згідно ст. 12 КК України кваліфікується як кримінальний проступок та нетяжкий злочини.

Щодо особи обвинуваченої, ОСОБА_3 є громадянкою України, за місцем попереднього тимчасового проживання, в АДРЕСА_3 характеризується позитивно. Має на утриманні доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 . У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває та за лікуванням не зверталась (а.с.19-27, 36). Раніше судима вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.07.2022 за ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 345 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, який був змінений ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.10.2022 в частині зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення. Наразі відбуває покарання (а.с. 210-216).

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченою, її особу, та наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують її покарання, прийшов до висновку, призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті, яке буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки засуджена після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинила новий злочин, до покарання, призначеного за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.07.2022, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 345 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, який був змінений ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.10.2022 в частині зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення.

Що стосується покарання за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 384 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 також визнається судом винною. За санкцією цієї частини статті, до винуватих осіб застосовується покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Однак, згідно з положеннями ч. 2 ст. 57 КК України, виправні роботи не застосовуються до жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною; згідно з ч. 3 ст. 60 КК України, арешт не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років; згідно з ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за своєю дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які наразі виповнилось лише 3 роки, а відтак відповідно до ст.ст. 57, 60, 61 КК України їй не може бути призначено жодне із альтернативних видів покарань, визначених санкцією ч.1 ст.384 КК України, а тому суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_3 винуватою за ч. 1 ст.384 КК України без призначення покарання.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст.7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Ураховуючи викладене, а також відсутність підстав для закриття справи та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне, у відповідно до ч.2 ст.373 КК України, постановити обвинувальний вирок і звільнити останню від покарання за ч. 1 ст. 384 КК України.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 369, 373, 374 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою та призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Також ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та звільнити її від покарання на підставі ч. 2 ст. 57, ч.3 ст.60, ч.3 ст.61, ч.1 ст. 74 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.07.2022, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці.

Строк покарання відраховувати з моменту проголошення вироку.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ