Ухвала

про залишення скарги без руху

13 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 933/80/23

провадження № 51-6778 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,

встановив:

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з судовими рішеннями щодо нього.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Згідно з вимогами частини 1 статті 427 КПК касаційна скарга подається в письмовій формі.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі зазначається прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Вищезазначена вимога спрямована на встановлення того факту, що з касаційною скаргою звернулася саме конкретна особа як відповідний учасник провадження у межах закріпленого статтею 425 КПК права на касаційне оскарження.

Так, 8 листопада 2023 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку надійшла електронна сканкопія касаційної скарги (вх. № 29655/0/170-23 від 08.11.2023), в якій зазначено, що вонаподана засудженим ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 6 цього Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи.

Згідно з пункту 23 статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Проте, з використанням кваліфікованого електронного підпису касаційна скарга від засудженого ОСОБА_4 на електронну адресу Верховного Суду не надходила.

Водночас, відповідно до чинного процесуального законодавства України в судах має функціонувати Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС), складовою якої є підсистема «Електронний суд», яка відповідно до закону забезпечить обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу.

Як убачається зі змісту інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, підсистема (модуль) ЄСІТС «Електронний кабінет» інтегрована з наявною в Касаційному кримінальному суді у складі Верховного Суду автоматизованою системою документообігу суду «ДОК ПРОФ», функціонує з 2 жовтня 2023 року в тестовому режимі та забезпечує технічні процеси, пов`язані з прийомом в електронному вигляді процесуальних документів, створених користувачами в електронному кабінеті та автоматичним надсиланням на адреси електронних кабінетів учасників справи відповідних документів.

Функціонування в тестовому режимі окремої підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний кабінет» у Касаційному кримінальному суді у складі Верховного Суду здійснюється з урахуванням вимог процесуального законодавства.

Однак, в такому порядку касаційна скарга від засудженого ОСОБА_4 не надходила.

Засобами поштового зв`язку (в паперовому вигляді з власноручним підписом) касаційна скарга від засудженого ОСОБА_4 також не надходила.

Відтак, зазначене не дозволяє Суду ідентифікувати особу, що подала касаційну скаргу та підтвердити волевиявлення такої особи.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються та наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Однак, у вступній частині своєї касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 вказує, що касаційна скарга подана на вирок Олександрійського районного суду від 13 червня 2023 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 листопада 2023 року, а в мотивувальній та прохальній частині посилається на вирок Олександрійського районного суду від 13 червня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 2 листопада 2023 року, чим допустив суперечності.

При цьому, у своїй касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не вказує повну назву суду першої інстанції, який ухвалив вирок щодо нього, чим також допустив суперечності.

Крім того, у відповідності до положень статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, заявляючи вимогу про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції щодо нього, засуджений ОСОБА_4 не наводить доводів щодо незаконності чи необґрунтованості вироку суду першої інстанції щодо нього.

При цьому, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Проте, засуджений ОСОБА_4 у прохальній частині своєї касаційної скарги просить скасувати вирок Олександрійського районного суду від 13 червня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 2 листопада 2023 року щодо нього, однак призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, чим допустив неузгодженість своєї позиції з огляду на положення, передбачені статтею 436 КПК, та повноваження суду касаційної інстанції, оскільки після скасування вироку суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції буде відсутній предмет перегляду.

Водночас, відповідно до частини 5 статті 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.

Однак, засуджений ОСОБА_4 не надав до касаційної скарги копій судових рішень, що постановлені в кримінальному провадженні стосовно нього, тому без наявності копій судових рішень, перевірити його доводи у скарзі є неможливим.

Всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК, засуджений ОСОБА_4 не зазначає в касаційній скарзі, чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

Крім того, необхідно звернути увагу, що відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3