Справа № 296/9516/23
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000191 від 11.04.2023 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходяться матеріали досудового розслідування за № 0000191 від 11.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2023 ОСОБА_5 знайшла оголошення в телеграм каналi «Офiцiйна робота за кордоном»: залишила свiй мобiльний номер телефону та на протязі години до неї зателефонував невiдомий чоловiк, котрий представився менеджером ОСОБА_6 . Останнiй розповiв всi деталі про працевлаштування та скинув реквiзити банкiвської картки АТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 на яку потрiбно перерахувати грошові кошти за працевлаштування, на що ОСОБА_5 погодилась та перерахувала 3000 грн. В подальшому останній обіцяли, що виїзд заплановано 12.02.2023, але за 4 днi до виїзду передзвонив менеджер ОСОБА_6 та повiдомив, що виїзд здiйсниться через мiсяць (кiнець березня). На початку березня потерпiла самостiйно зателефонувала ОСОБА_6 , котрий надав контакт старшого менеджера ОСОБА_7 та повiдомив, що подальшою організацією поїздки буде займатись останній. Однак зв`язавшись зi старшим менеджером ОСОБА_7 , потерпiла почула негативу ОСОБА_8 щодо поїздки та попросив повернути грошовi кошти ОСОБА_7 вiдмовився та в подальшому на телефонні ОСОБА_9 не вiдповiдав.

При перевiрцi звернення ОСОБА_10 встановлено, що 25.01.2023 остання знайшла оголошення в телеграм каналi «Офiцiйна робота за кордоном», залишила ОСОБА_11 номер телефону та на протязi години до неї зателефонував невiдомий чоловiк, котрий представився менеджером ОСОБА_6 . Останнiй розповiв всi деталi про працевлаштування та скинув реквiзити банкiвської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 на яку потрiбно перерахувати грошовi кошти за працевлаштування, на що ОСОБА_5 погодилась та перерахувала 3000 грн. В подальшому останній обiцяли, що виїзд заплановано 12.02.2023, але за 4 днi до виїзду передзвонив менеджер ОСОБА_6 та повiдомив, що виїзд здiйсниться через мiсяць (кiнець березня). На початку березня потерпiла самостiйно зателефонувала ОСОБА_6 , котрий надав контакт старшого менеджера ОСОБА_7 та повiдомив, що її органiзацiєю поїздки буде займатись останній. Однак зв`язавшись зi старшим менеджером ОСОБА_7 , потерпiла почула негативну ОСОБА_8 щодо поїздки та попросивши повернути грошовi кошти ОСОБА_7 вiдмовився та в подальшому на телефоннi дзвiнки не вiдповiдав.

В ходi перевiрки даних звернень встановлено, що обидвi потерпiлi спiлкувались з особами на iм`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також перераховували грошовi кошти на банкiвсь6ку картку АТ КБ «Приват Баню» № НОМЕР_1 . Оперативним шляхом встановлено, що ОСОБА_12 номер головного менеджера на iм`я ОСОБА_7 , належить ОСОБА_13 .

Оперативним шляхом встановлено, що банкiвська картка АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 належить ОСОБА_14 , користується мобiльним номером телефона НОМЕР_3 являється ФОП з КВЕД - 78.20 Дiяльнiсть агентств тимчасового працевлаштування (основний).

22.09.2023 о 18 год. 25 хв. на підставі ухвали Корольовського районного суду м.Житомира №296/8186/23 від 23.08.2023 за адресою м. Житомир, вул. Гагаріна, 47 проведено обшук в автомобілі марки «NISSAN ALTIMA» д.н.з. НОМЕР_4 , шасі НОМЕР_5 за участю ОСОБА_15 НОМЕР_6 . Під час обшуку виявлено та вилучено: список осіб на 1 арк.; довідка № 1 від 15.09.2023 на 1 арк.; довідка № 1 від 15.09.2023 на 1 арк.; довідка № 2 від 15.09.2023 на 1 арк.; довідка № 3 від 15.09.2023 на 1 арк.; довідка № 4 від 15.09.2023 на 1 арк.; незаповненні бланки угод про неконкуренцію із працівником підписані ОСОБА_14 та з відиском печатки ФОП ОСОБА_14 на 8 арк., та в подальшому вилучено автомобіль марки «NISSAN ALTIMA» д.н.з. НОМЕР_4 , шасі НОМЕР_5 вилучений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів центру забезпечення ГУНП в Житомирській області.

22.09.2023 слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказаного майна у кримінальному провадженні, оскільки є предметом та знаряддям кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання. Зазначила, що ухвала слідчим суддею була надана лише на проведення обшуку автомобіля, а не на його вилучення, тому його було незаконно вилучено. Також вказала, що ні автомобіль, ні власник автомобіля не мають жодного відношення до вчиненого кримінального правопорушення. Щодо вилучених документів, то зазначила, що вони жодним чином не ідентифіковані. Крім цього, вказано, що клопотання про арешт майна подано неуповноваженою особою, оскільки майно належить третій особі.

Заслухавши слідчого, адвоката, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали вважаю за необхідне зазначити наступне.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98. КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 173. КПК України слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Приписами ч.10 ст.170 КПК України визначено, зокрема, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).

Так, судом встановлено, що 22.09.2023 о 18 год. 25 хв. на підставі ухвали Корольовського районного суду м.Житомира №296/8186/23 від 23.08.2023 за адресою м. Житомир, вул. Гагаріна, 47 проведено обшук в автомобілі марки «NISSAN ALTIMA» д.н.з. НОМЕР_4 , шасі НОМЕР_5 за участю ОСОБА_15 НОМЕР_6 . Під час обшуку виявлено та вилучено: список осіб на 1 арк.; довідка № 1 від 15.09.2023 на 1 арк.; довідка № 1 від 15.09.2023 на 1 арк.; довідка № 2 від 15.09.2023 на 1 арк.; довідка № 3 від 15.09.2023 на 1 арк.; довідка № 4 від 15.09.2023 на 1 арк.; незаповненні бланки угод про неконкуренцію із працівником підписані ОСОБА_14 та з відиском печатки ФОП ОСОБА_14 на 8 арк., та в подальшому вилучено автомобіль марки «NISSAN ALTIMA» д.н.з. НОМЕР_4 , шасі НОМЕР_5 вилучений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів центру забезпечення ГУНП в Житомирській області.

22.09.2023 слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказаного майна у кримінальному провадженні, оскільки є предметом та знаряддям кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зважаючи на відсутність доказів того, що вилучене майно, яке зазначене у клопотанні використовувалось для вчинення злочину або було його предметом вчинення, відсутні правові підстави для накладення арешту на нього.

Також, слід зазначити, що клопотання про арешт майна погоджене прокурором, який не входить до групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000191 від 11.04.2023.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000191 від 11.04.2023 про арешт майна

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1