УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 183/4148/20

провадження № 51-4726 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2021 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим та призначено покарання за: п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі строком на 13 років з конфіскацією всього належного йому майна; ч. 4 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 14 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Не погоджуючись з вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 оскаржили його в апеляційному порядку. Однак, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2021 року їх апеляційні скарги залишено без задоволення, а вирок - без змін.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, у якій порушує питання про скасування постановлених відносно його підзахисного ОСОБА_5 судових рішень, а також просить поновити строк на їх оскарження. Свою вимогу обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 не має юридичної освіти та досвіду з оформлення та подачі касаційної скарги, а його попереднім захисником не було подано касаційну скаргу з невідомих причин. Тому засудженому, з метою забезпечення права на захист, Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській області (за місцем відбуття покарання) 1 серпня 2023 року надано нового захисника, що на думку ОСОБА_4 , є поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги.

Мотиви Суду

Положення ч. 2 ст. 426 КПК України чітко регламентують, що відрахування тримісячного строку подання касаційної скарги з дня вручення копії судового рішення передбачено лише для засудженого, який тримається під вартою. Всіма іншими учасниками процесу, касаційна скарга може бути подана виключно протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Ухвала Дніпровського апеляційного суду постановлена 17 червня 2021 року, строк на касаційне оскарження становить три місяці з дати її оголошення та закінчується 18 вересня 2021 року. Касаційна скарга подана захисником ОСОБА_4 28 жовтня 2023 року, тобто, з пропуском встановленого законом строку.

Що стосується посилань захисника ОСОБА_4 на те, що йому 1 серпня 2023 року надано доручення від Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській області для здійснення захисту ОСОБА_5 , слід вказати наступне.

Правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК України, є загальним для всіх учасників кримінального провадження, за винятком засудженого, який перебуває під вартою. При цьому, вказана норма процесуального закону не передбачає привілею щодо окремого обчислення строків на касаційне оскарження для кожного нового захисника чи представника, залученого у кримінальному проваджені для надання правової допомоги вже після ухвалення судом судового рішення, яке оскаржується, а тим більше поза межами строків його оскарження.

Враховуючи вищевикладене, Суд визнає зазначені ОСОБА_4 обставини неповажними. Інших будь-яких причин поважності пропуску строку захисником не наведено.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для поновлення захиснику ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження судових рішень відносно ОСОБА_5 , а тому, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2021 року відносно ОСОБА_5 .

Касаційну скаргу повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_3