Справа № 456/1231/23
Провадження № 1-кп/456/236/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000017 від 24.01.2023 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :

24 січня 2023 року близько 13:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу житлового будинку№2 по вул. Саксаганського в м. Стрий Львіівської області, де діючи умисно та маючи намір на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини PVP, яка входить в список №2 таблиці І «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» - без мети збуту, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015 та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ від 03.06.2009 №589, незаконно придбав, шляхом відшукання полімерний пакет з герметизуючою застібкою, в якому знаходилася кристалічна речовина білого кольору - РVР, загальною масою 0,3608 грам, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено згідно списку № 2 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, та згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» віднесено до більші за невеликі розміри, який в подальшому зберігав при собі у лівій зовнішній кишені куртки, в яку був одягнутий, без мети збуту, до 15:05 години 24 січня 2023 року, тобто до виявлення та вилучення під час огляду місця події працівниками Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області на території, поблизу житлового будинку №2, що по вулиці Саксаганського, м. Стрий Львівської області.

28.11.2023 обвинувачений ОСОБА_5 звернувся на адресу суду з письмовим клопотанням, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, а кримінальне провадження закрити. В обґрунтування клопотання покликався на те, що він добровільно звернувся у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», щоб розпочати лікування від наркоманії. В період з 23.10.2023 по 02.11.2023 він пройшов лікування у відділенні №1 КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», по що йому видано довідку №974 від 09.11.2023.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник клопотання підтримали, просять звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, а провадження в справі закрити.

Прокурор клопотання обвинуваченого не заперечила, просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, а провадження в справі закрити.

Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання обвинуваченого та його захисника підлягає задоволенню.

Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З вищевказаної норми закону вбачається, що підставою для звільнення особи, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності є: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) розпочате вказаною особою лікування від наркоманії.

Норма ч. 4 ст. 309 КК України є імперативною та не дозволяє встановлювати додаткові, не визначені нею, обставини для її застосування.

Добровільним у контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні.

Для застосування положень ч. 4 ст. 309 КК України попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Вказаний правовий висновок зроблений Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2021 року у справі № 357/11205/19. Як зазначила ОП ККС ВС, норма ч. 4 ст. 309 КК України за своїм характером є заохочувальною. Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, ставив за мету вилікувати особу від захворювання на наркоманію, яке є тяжчим, якщо порівняти, наприклад, із захворюванням на алкоголізм. Тому звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма. Покарання особи, яка хворіє на наркоманію, незалежно від того, звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над метою вилікувати особу.

Крім того, законодавець не обмежив застосування ч. 4 ст. 309 КК України фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії, можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування. Причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для лікування від наркоманії, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 добровільно звернувся у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», щоб розпочати лікування від наркоманії. В період з 23.10.2023 по 02.11.2023 він пройшов лікування у відділенні №1 КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», по що йому видано довідку №974 від 09.11.2023.

Крім цього, згідно відповіді КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №1085 від 08.12.2023, надісланої на письмовий запит суду, у ОСОБА_5 встановлено тимчасовий психічний розлад зумовлений залежністю від наркотичних речовин. Відповідно до Міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду пацієнту встановлений діагноз: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів (метадон) та психостимуляторів (солі), синдром залежності. Ремісія». До поступлення в медичний центр ОСОБА_5 перебував на реабілітації в реабілітаційних центрах «Час змін» та «Назарет».

За таких обставин, суд приходить висновку, що ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 309 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Враховуючи зазначене, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 24.01.2023 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, слід закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 обраний не був.

Частиною 1 ст. 126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. ВП ВС у своїй постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні може бути вирішене й ухвалою суду. Таким чином, процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України: психотропну речовину PVP слід знищити.

Керуючись ст. 44 КК, ч. 4 ст. 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України задоволити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 24.01.2023 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-23/2084-НЗПРАП від 27.01.2023 в розмірі 1132 /одна тисяча сто тридцять дві/ грн. 68 коп.

Речові докази: психотропну речовину PVP знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1