Провадження № 1-кп/947/1357/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001072 від 12.08.2023 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Севастополь, українця, громадянина України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2020 та 2023 років народження, офіційно працевлаштований в ТОВ «Півасов» продавцем, раніше не судимий, який зареєстрований за АДРЕСА_1 , та проживає в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001072 від 12.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України з угодою про визнання винуватості від 30.10.2023.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_3 14.12.2022, в невстановлений слідством час, перебував в орендованому у ОСОБА_6 будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на таємне викрадення майна, що знаходилось у приміщенні кухні вищевказаного будинку та належало ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кухні вищевказаного будинку, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, шляхом вільного доступу, таємно викрав мікрохвильову піч «Samsung gw731ku», білого кольору, вартістю 2820 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 2820 гривень.

Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Повністю відшкодував потерпілій стороні заподіяну шкоду, яка не має будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, який встановить суд, із покладанням на ОСОБА_3 відповідно до ст.76 КК України обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, перед укладенням угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, внаслідок якого шкода завдана також правам та інтересам потерпілого, від потерпілого ОСОБА_6 отримано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 та надано згоду на узгоджене сторонами угоди покарання.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, оскільки санкція статі передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання

винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути

укладена у провадженнях щодо тяжких злочинів, а у кримінальному провадженні, у якому бере участь потерпілий лише за умови надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні.

Крім того, суспільний інтерес в укладенні цієї угоди полягає у тому, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженню буде у найкоротший термін закінчено, що спростить роботу органів досудового розслідування, прокуратури та суду, надасть додаткової можливості викрити, розслідувати та припинити більшу кількість інших кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Процесуальні витрати згідно довідок Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України становлять 4310 грн.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30.10.2023 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (П`ять) років. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Процесуальні витрати в сумі 4310 (Чотири тисячі триста десять) за залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день проголошення його резолютивної частини. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1