ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1440/23
Провадження №1-кс/477/917/23
УХВАЛА

про арешт майна

17 жовтня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 191 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2023 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000054 від 03 лютого 2023 року із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що було вилучено 10 серпня 2023 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом можливого привласнення грошових коштів державного бюджету, вчинене службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс», які діяли спільно та в інтересах третіх осіб, під час приймання виконаних робіт з поставки товару призначеного для здійснення ремонтних робіт які не відповідають тим, що зазначені в актах приймання передачі 03 лютого 2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000054 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 191 КК України.

10 серпня 2023 року в межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 липня 2023 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 директора ТОВ «ДІ КОР-БУД», причетність якої до вчинення кримінального правопорушення перевірялася органом досудового розслідування, з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , органом досудового розслідування виявлено та вилучено мобільний телефон та блокнот з чорновими записами.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_6 звернулася з даним клопотанням у якому просила накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно.

У судовому засідання прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 просила долучити протоколи огляду вилучених під час обшуку у ОСОБА_4 речей і документів від 13 жовтня 2023 року та не наполягала на арешті мобільного телефону з огляду на відсутність на ньому відомостей, що мають значення для кримінального провадження. Однак, просила накласти арешт на блокнот з чорновими записами ОСОБА_4 , оскільки за протоколом огляду від 13 жовтня 2023 року вбачається наявність підстав вважати вилучений блокнот як джерело матеріалів для проведення експертиз у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 як власник вилученого майна, будучи повідомленою про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки.

Представник третьої особи адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти накладення арешту на вилучене майно та просила у задоволенні клопотання прокурора відмовити, посилаючись на його необґрунтованість, та недоведеності прокурором необхідності накладення арешту на це майно.

Крім того посилається і на порушення строків подання вказаного клопотання, оскільки таке клопотання мало бути подане слідчим не пізніше 12 серпня 2023 року, натомість клопотання надійшло до суду 16 серпня, тобто поза межами строків, визначених статтею 171 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що в провадженні СВ ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000054 від 03 лютого 2022 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною третьою статті 191 КК України за фактом ймовірного привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс» за попередньою змовою між собою.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000054 від 10 серпня 2023 року на підставі повідомлення правоохоронних органів від 11 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2023 внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за частиною третьою статті 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи КП ММР «Миколаївелектротранс», діючи спільно та в інтересах третіх осію у період з 29 січня 2021 року по теперішній час, прийнято виконання робіт за договорами №158 від 17 березня 2021 року, №219 від 06 квітня 2021 року, №431 від 09 червня 2021 року з поставки товару призначеного для здійснення ремонтних робіт транспортних засобів, які не відповідають тим, що в них зазначені.

Крім того, службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс» 16 вересня 2022 року укладено договір №288 з ТОВ «ДІ КОР-БУД» на надання послуг з благоустрою трамвайного полотна та прилеглої до нього території після проведення поточного ремонту на загальну суму 16 750 386, 24 грн в порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» в частині проведення аналізу пропозицій середньо ринкової вартості товарів та без дотримання максимальної економії та ефективності як основних принципів публічних закупівель. При виконанні вказаного договору службовими особами ТОВ «ДІ КОР-БУД» завищено вартість наданих послуг, шляхом виготовлення документів зі штучним завищенням ціни на використанні будівельні матеріали та транспортні послуги, внесенням до кошторисної документації недостовірних відомостей щодо роботи машин та механізмів, об`ємів використаних матеріалів, використання матеріалів неналежної якості.

10 серпня 2023 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 липня 2023 року, проведено обшук за місцем проживання директора ТОВ «ДІ КОР-БУД» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого, було виявлено та вилучено документи згідно переліку, а також мобільний телефон.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 11 серпня 2023 року, вилучене 10 серпня 2023 року в ході проведення обшуку у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000054 від 03 лютого 2023 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_6 16 серпня 2023 року звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За системним положенням статті 64-2 КПК України, частини третьої статті 170 КПК України, та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 директора ТОВ «ДІ КОР-БУД», може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України, що спростовує заперечення представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , щодо неможливості накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 191 КК України. Вищевказані протиправні дії до яких можуть бути причетні посадові особи КП ММР «Миколаївелектротранс», ТОВ «ДІ КОР-БУД» та пов`язані з ними особи підтверджується у сукупності зібраними доказами у кримінальному провадженні, серед яких: копія договору №288 від 16 вересня 2022 року, що долучений до матеріалів клопотання, зі змісту якого вбачається, що дійсно між КП ММР «Миколаївелектротранс» в особі директора ОСОБА_7 та ТОВ «ДІ КОР-БУД» в особі директора ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг, за яким останнє зобов`язувалося якісно та в установлений термін надати послуги з благоустрою трамвайного полотна та прилеглої до нього території після проведення поточного ремонту у двох напрямках за адресою місто Миколаїв вул. Потьомкінська від вул. Садова до вул. 3-я Слобідська. Вартість робіт за договором, згідно пункту 2.1 становить 16 750386, 24 грн; банківською випискою по руху коштів по рахунку КП ММР «Миколаївелектротранс» (IBAN № НОМЕР_1 ), відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК», відповідно до якої в період з 16 вересня 2022 року по 18 червня 2023 року із вказаного рахунку були перераховані кошти на рахунок ТОВ «ДІ КОР-БУД» (IBAN № НОМЕР_2 ), відкритому у АТ «Укрексімбанк», в сумі 9 937 734,02 грн ПДВ, з яких: 8 375 193,12 грн з ПДВ із призначенням платежу «оплата рахунку №53 від 16 вересня 2022 року, договір №288 від 16 вересня 2022 року за благоустрій трамвайного полотна; 1 562 549,82 з ПДВ із призначенням платежу «оплата рахунку №30 від 15 травня 2023 року, договір №288 від 16 вересня 2022 року за благоустрій трамвайного полотна»; договором про надання послуг з технічного нагляду №264 від 05 вересня 2022 року, за яким ФОП ОСОБА_8 зобов`язувався здійснювати технічний нагляд за проведенням робіт при виконанні договору №288 від 16 вересня 2022 року; актами про надані послуги від 30 вересня, 31 жовтня, 30 листопада, 30 грудня 2022 року, за якими ОСОБА_8 було надано відповідні послуги, щодо відповідності проведених робіт умовам укладеного договору; протоколом про негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 30 січня 2023 року, з якого вбачається, що органом досудового розслідування, 24 січня 2023 року у період з 17.30 години по 18.00 годину здійснено обстеження місця, де здійснювалося виконання договору №288 від 16 вересня 2022 року та в подальшому вилучено по три зразки бетонних виробів (плитки хвилеподібної форми, розмірами 11х22 см в чотирьох різних місцях на ділянці дороги де здійснювалися роботи із благоустрою, які за висновком Київського НДІСЕ від 05 травня 2023 року №5392/23-34/14597-14607/23-34/14608/23-47, не відповідають вимогам ДСТУ Б «Вироби бетонні тротуарні неармовані. Технічні умови» та «Будівельні матеріали. Плити бетонні тротуарні. Технічні умови» за показниками водопоглинення та класу міцності бетону на стиск, тощо, що в силу пункту 3 частини другої статті 173 КПК України є підставою для накладення арешту на майно відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності до частини сьомої статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (частина перша статті 167 КПК України).

Згідно частини другої статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчим суддею встановлено, що вилучений у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон за протоколом огляду від 13 жовтня 2023 року оглянутий слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області та на ньому не виявлено інформації, що має значення для кримінального провадження та за якої таке майно відповідало б вимогам визначений статтею 98 КПК України.

Крім того, при розгляді клопотання прокурор ОСОБА_3 не наполягала на накладенні арешту на зазначений телефон з тих підстав, що станом на час розгляду клопотання необхідність у накладенні арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон відпала.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи, що на час розгляду клопотання підстави, що спонукали прокурора звернутися до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на мобільний телефон відпали, з урахуванням заперечень представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту адвоката ОСОБА_5 , клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на зазначені документи, зокрема вилучений під час обшуку блокнот з чорновими записами, слідчий суддя враховує таке.

Ухвалою слідчого судді від 28 липня 2023 року слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 10 серпня 2023 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено документи на відшукання яких надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

Постановою слідчого від 11 серпня 2023 року вищевказані документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні як такі, що мають ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки фактично зберігають відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, що згідно з частиною першою статті 98 КПК можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання прокурор ОСОБА_6 просила накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів на підставі частини другої статті 170 КПК оскільки необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, зумовлена тим, що вказані документи можуть містити інформацію на підтвердження факту можливого привласнення грошових коштів державного бюджету.

З огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься у вказаних документах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту з

При цьому, задовольняючи клопотання про арешт вилучених під час обшуків слідчим документів, слідчий суддя враховує те, що завдяки проведенню обшуку слідчим вдалось зафіксувати дані з вилучених документів, однак необхідним є збереження первинних параметрів таких документів з метою можливого проведення експертиз, що також вбачається і з долученого прокурором до матеріалів клопотання протоколу огляду речей та документів від 13 жовтня 2023 року, з якого слідує необхідність накладення арешту на це майно, в тому числі й для проведення експертиз.

Як встановлено слідчим суддею, вилучені речі та документи не мають жодної істотної цінності, корисних властивостей, їх вилученням не завдається майнової шкоди володільцям, такі дії не містять ознак втручання у володіння особою майном.

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 документи блокнот з чорновими записами, можуть містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.

Відносно доводів представника щодо пропуску прокурором строку звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням, слідчий суддя звертає увагу на необґрунтованість такої обставини, що спростовано матеріалами клопотання.

Так, зі змісту протоколу обшуку від 10 серпня 2023 року вбачається, що обшук на підставі ухвали слідчого судді було розпочато цього ж дня о 08.07 годині та закінчено о 14.05 годині. Майно, що було вилучене під час проведення обушку, набуло статусу тимчасово вилученого майна після завершення слідчої дії 10 серпня 2023 року.

Згідно абзацу 2 частини п`ятої статті 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За вищевикладених обставин, клопотання прокурора мало бути подане слідчому судді не пізніше 14.05 години 12 серпня 2023 року.

Відповідно до накладної служби поштового відправлення ТОВ «Нова пошта», вказане клопотання направлено органом досудового розслідування 11 серпня 2023 року та відповідне поштове відправлення зареєстровано о 19.16 годині цього ж дня, тобто без пропуску установленого частиною п`ятою статті 171 КПК України 48-годинного терміну.

Враховуючи викладене слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на вилучені документи, з метою збереження речових доказів, у відповідності до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне тимчасово вилучене 10 серпня 2023 року під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , майно, із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном:

блокнот із чорновими записами.

В іншій частині відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9

Повний текст ухвали оголошено

20 жовтня 2023 року о 15 годині 10 хвилин.