НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

18 жовтня 2023 року Справа № 322/1619/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Приморське Василівського району Запорізької області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має неповну середню освіту, незаміжня, на утриманні дітей не має, не працює, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

17 липня 2023 року, близько 20 год. 45 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 вживала алкогольні напої.

Під час спільного вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_4 з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт па побутовому ґрунті. В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_4 , яка перебувала на той час у стані алкогольного сп`яніння, у результаті раптово виниклого злочинного умислу, направленого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , взявши з території вказаного домоволодіння господарсько-побутову сокиру в руки, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що вказана сокира є небезпечним для життя людини ударяючим (рубаючим) предметом із ріжучими властивостями, з мотивів виниклих неприязних відносин, підійшла до ОСОБА_6 , який після конфлікту спав на ліжку в одній з кімнат вищевказаного будинку, та нанесла ОСОБА_6 не менше чотирьох рубаних ударів лезом сокири в область голови та шиї, спричинивши останньому відповідно до висновку експерта тілесні ушкодження, а саме множинні рубані проникаючі, сліпі поранення голови та шиї з ушкодженням кісток скелету та внутрішніх органів, що ускладнилось масивною крововтратою, від яких ОСОБА_6 помер на місці події.

Смерть ОСОБА_6 настала від множинних рубаних проникаючих, сліпих поранень голови та шиї з ушкодженням кісток скелету і внутрішніх органів, що ускладнилось масивною крововтратою.

Виявлені множинні (не менше 4) рубані проникаючі, сліпі поранення голови та шиї з ушкодженням кісток скелету та внутрішніх органів, у ОСОБА_6 , які у сукупності, ускладнились розвитком небезпечного для життя стану масивної крововтрати, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, повністю визнала свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялася.

З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням висновків експертів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, та документів щодо речових доказів. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила суду, що вона дійсно за вищезазначених обставин 17 липня 2023 року, близько 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи свої дії, умисно вбила ОСОБА_6 з мотивів особистої неприязні до нього, що виникла внаслідок систематичних знущань з його боку. Водночас, як пояснила обвинувачена, 17.07.2023 фізичного насильства з боку ОСОБА_6 по відношенню до неї не було, а вони лише сварилися під час спільного розпивання алкогольних напоїв.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченої.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є її щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства та про необхідність призначення їй покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а щодо арешту майна на підставі ст. 174 цього Кодексу.

Клопотання про зміну обраного обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною захисту не заявлялося. Прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Суд дійшов висновку про необхідність продовження обраного обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили, з огляду на відсутність відомостей, які б свідчили про зменшення ризиків, що існували на момент обрання та продовження обвинуваченій цього запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 115 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 18 липня 2023 року.

2. Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання цим вироком суду законної сили.

3. Речові докази у справі: сокиру; наволочку; марлевий тампон зі змивами з місця події; матеріал з об`єктів № 1-9; шорти із джинсової тканини світло-синього кольору; футболку сірого кольору; матеріал з об`єктів 2-5; фрагмент суконного покриття І; фрагмент суконного покриття ІІ; простирадло; мікрооб`єкти з обох кистей рук трупа ОСОБА_6 ; два марлеві тампони зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_4 ; зрізи вільних кінців нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_4 ; зразки букального епітелію ротової порожнини ОСОБА_4 ; змиви з кистей обох рук трупа; зразок крові трупа на марлі; зразки волосся з волосяної частини голови трупа; зрізи вільно виступаючих кінців нігтьових пластин пальців обох рук трупа; два марлеві тампони зі змивами з правої та лівої кисті трупа ОСОБА_6 з контролями до них; матеріал з об`єкта № 2 знищити та скасувати арешт майна.

4. Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1