У Х В А Л А

13 листопада 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання процесуального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заявлене в рамках розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000096 від 10.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вказане кримінальне провадження.

13 листопада 2023 року прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання відповідно до ч. 1,3 ст. 331 КПК України про продовження запобіжного заходу у вигляді у вигляді домашнього арешту, обраного ухвалою суду від 13.09.2023 року. На думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Позиції сторони захисту та сторони обвинувачення з приводу заявленого клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України. Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, щодо ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування, а також під час підготовчого засідання було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відомості щодо особистості ОСОБА_4 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2023 року змінено ОСОБА_4 обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин щодня без використання електронних засобів контролю, строком до 13 листопада 2023 року. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до суду на першу вимогу, кожного разу у визначений час; не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти в залі суду.

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом закінчується 13.11.2023 року.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

За правилами ст. 199 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо суд застосовує відповідний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, то зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.

Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що оцінка доказів у справі відбувається лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку, а отже суд, вирішуючи клопотання, виходить з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі. Тож під час судового провадження суд не досліджує окремо докази відповідно до ст. 94 КПК України з метою доведеності обґрунтованої підозри чи обвинувачення.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, уважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів /ч.3 ст.332 КК України/, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочини вчинено у сфері недоторканості державних кордонів, останній може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення обвинуваченого, його захисника адвоката ОСОБА_7 , а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, тобто існують ризики, передбачені п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, суд не погоджується з існуванням ризику, передбаченого пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_4 , може впливати на свідка ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаної особи до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. Однак з врахуванням пояснень прокурора, що даний свідок на даний момент знаходиться за кордоном України, і прокурор вкотре не забезпечив явку даного свідку в судове засідання для допиту, даний ризик, на думку суду, не є значним, тобто настання його є малоймовірним.

Отже, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на строк до 13.01.2024 із дотриманням умов домашнього арешту та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд наголошує, що наразі саме обраний запобіжний захід - домашній арешт, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченого та наведені прокурором у клопотанні, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження відповідно до вимог ст. 331 КПК України запобіжного заходу на час розгляду справи судом.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний ухвалою суду від 13.09.2023 року запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин щодня без використання електронних засобів контролю, строком до 13 січня 2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу, кожного разу у визначений час;

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення є 13 січня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_8