В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002271 від 07.11.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця см. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст.. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1, ч.3 ст.357 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

03.11.2023 року близько 19:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Руській в м. Ужгороді, знайшовши на землі гаманець із банківською карткою, привласнив належну потерпілій ОСОБА_4 банківську картку з NFC-технологією № НОМЕР_1 , видану АТ «Монобанк», яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто спеціальним платіжним засобом доступу до банківського рахунку,

Того ж дня, ОСОБА_3 , продовжуючи свою протиправну діяльність, умисно, без відома потерпілої, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення, близько 22:30 год. 03.11.2023 року, перебуваючи біля магазину АВС «Зіна», що за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 2, надав банківську картку своєму знайомому ОСОБА_5 , якому не повідомив, що це не його банківська карта та якого попросив купити цигарки за допомогою вказаної банківської картки із застосуванням безконтактної технології проведення платежів, через POS-термінал здійснити розрахунок, однак в подальшому платіж було відхилено, тому що банківська картка була заблокована.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.357 КК України, а саме: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

03.11.2023 року близько 19:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Руській в м. Ужгороді, знайшовши гаманець, в якому крім банківської картки також побачив паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 18.02.2019 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган що видав 2129, після чого у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаними важливим особистим документом шляхом його привласнення. Реалізуючи свої наміри, достовірно знаючи, що вищевказаний важливий особистий документ йому не належить та такий документ засвідчує важливі факти і події в житті потерпілого і втрата яких істотно ускладнює реалізацію прав, свобод і законних інтересів потерпілого, привласнив вказаний документ та зберігав при собі з метою подальшого використання.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.3 ст.357 КК України, а саме: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

29.12.2023 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1, ч.3 ст.357 КК України, у якому міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчинених кримінальних проступків.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1, ч.3 ст.357 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Установлені органом досудового розслідування і викладені судом обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч.1, ч.3 ст.357 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальному правопорушенню. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість та активно сприяв розкриттю кримінальному правопорушенню, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття та активне сприяння розкриттю кримінальному правопорушенню, а отже підставою для врахування їх як обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченого, який раніше не судимий, отримав середню освіту, тимчасово не працюючий, а також тяжкості вчинених кримінальних проступків, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні проступки, обставини, що пом`якшує покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства шляхом призначення ОСОБА_3 покарання в межах, установлених у санкції ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 357 КК України, а саме: у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.357 КК України та ч.3 ст. 357КК України, та призначити йому покарання, а саме:

- ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази по справі, а саме: паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 18.02.2019 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган, що видав 2129, який передано на зберігання ОСОБА_4 , - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7