ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нерозгляді клопотання від 04.12.2023 про проведення огляду документів у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 розглянути клопотання від 04.12.2023 про проведення огляду документів.

Скарга обґрунтована тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора процесуальне керівництво та нагляд у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016, у якому ОСОБА_4 має статус підозрюваного.

04.12.2023 захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 на електронну адресу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, а також через оператора поштового зв`язку направила клопотання про проведення огляду документів, а саме запиту про видачу особи та доказів отримання такого запиту стороною захисту.

Однак, станом на момент звернення із даною скаргою, відповіді на вищезазначене клопотання не надійшло. Таким чином, на думку заявника скарги, прокурором вчинено протиправну бездіяльність, що є предметом оскарження в порядку п. 1 ч. 1. ст. 303 КПК України.

Судові засідання, призначені на 08.12.2023 та 11.12.2023, відкладені у зв`язку з неявкою прокурора.

Разом з тим, до початку судового засідання, призначеного на 12.12.2023, від прокурора ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення на скаргу, в яких останній зазначив, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки клопотання адвоката ОСОБА_3 надійшло електронною поштою та зареєстровано за вх. №268197-23 від 05.12.2023, отже скарга подана адвокатом до закінчення строку розгляду клопотання прокурором. Крім того, до скарги заявником не долучено документів щодо підтвердження отримання клопотання електронною поштою.

Водночас, прокурор зазначив, що клопотання адвоката ОСОБА_3 розглянуто, постановою від 08.12.2023 у його задоволенні відмовлено, копію постанови направлено ОСОБА_3 .

Від особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про уточнення вимог скарги, в якому адвокат просила задовольнити скаргу на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016, що полягає у нерозгляді клопотання від 04.12.2023 про проведення огляду документів, та зобов`язати прокурора вчинити процесуальну дію винести постанову про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 від 04.12.2023 про проведення огляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримала уточнені вимоги скарги, просила визнати бездіяльність прокурора ОСОБА_5 та зобов`язати прокурора винести постанову, якою задовольнити подане клопотання.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За наведеного, слідчий суддя визнав за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності прокурора, з урахуванням поданих ним заперечень.

Вислухавши пояснення заявника скарги, дослідивши матеріали скарги та письмові заперечення прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України (ст. 24 КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 КПК України - параграф 1, статті 303-308.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, серед іншого, передбачено можливість захисника підозрюваного оскаржити на досудовому провадженні бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим суддею встановлено, що прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

04.12.2023 о 19:20 захисником підозрюваного ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 на електронну поштову скриньку Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора направлено клопотання про проведення огляду. Вказане підтверджується знімком зображення екрану електронної поштової скриньки адвоката (т. 1, а. с. 68).

Однак, підтвердження факту отримання адресатом такого електронного листа в матеріалах справи відсутні.

У статті 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Разом з тим, до матеріалів скарги долучено опис вкладення у цінний лист, копію накладної №580 та фіскального чеку, із яких, відповідно до даних системи «Трекінг» на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» слідує, що клопотання адвоката ОСОБА_3 з додатками вручено представнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора 07.12.2023.

Водночас, за наданою прокурором ОСОБА_5 інформацією, клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про проведення огляду документів у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 надійшло електронною поштою та зареєстровано за вх. №268197-23 від 05.12.2023.

Положеннями ст. 220 КПК України встановлено, що сторона захисту може звернутися з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій, яке слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання та задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, з огляду на положення ч. 5 ст. 115 КПК України, прокурор зобов`язаний розглянути таке клопотання у строк не більше трьох днів з моменту подання.

Скарга адвоката ОСОБА_3 надійшла до суду 07.12.2023, тобто до моменту закінчення встановленого строку для розгляду клопотання.

Разом з тим, адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що на момент розгляду скарги по суті, відповідь за результатом розгляду клопотання їй не надходила, у зв`язку з чим просила визнати бездіяльність прокурора ОСОБА_5 щодо нерозгляду поданого клопотання та зобов`язати прокурора винести постанову, якою задовольнити таке клопотання.

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Із письмових пояснень прокурора ОСОБА_5 вбачається, що 08.12.2023 ним винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання, копію якої направлено супровідним листом за вих. №16-19299-16 від 11.12.2023 (т. 1, а. с. 88-91).

Таким чином, із долучених прокурором документів слідує, що ним здійснено процесуальне реагування на клопотання захисника ОСОБА_3 .

За наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором вимоги ст. 220 КПК України щодо необхідності розгляду клопотання виконані в повному обсязі.

Зазначені обставини свідчать про те, що права та законні інтереси ОСОБА_4 , за захистом яких звернулася адвокат, порушені не були, а тому відсутні підстави вважати, що прокурором у кримінальному провадженні вчинено бездіяльність, яка підлягає оскарженню в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Водночас, ч. 2 ст. 220 КПК України закріплено обов`язок повідомити особу, яка заявила клопотання, про результати розгляду такого клопотання.

Слідчий суддя зазначає, що на підтвердження виконання такого обов`язку прокурором надано копію супровідного листа за вих. №16-19299-16 від 11.12.2023 про направлення копії постанови. При цьому, не долучено будь-яких доказів щодо її надсилання на адресу адвоката ОСОБА_3 , зокрема копії поштового конверта, трек-номера поштового відправлення, поштової квитанції, реєстру відправлення поштової кореспонденції тощо.

Таким чином, у матеріалах справи наявні докази розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, однак, слідчому судді не надано доказів, які б підтверджували, що захисник ОСОБА_3 повідомлена про результати розгляду поданого нею клопотання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на підставі якого адвокат звернулася з даною скаргою, передбачено можливість оскаржити бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Поряд з цим, вимога повідомити особу, яка заявила клопотання, про результати розгляду такого клопотання, на відміну від ч. 1 ст. 220 КПК України, сформульована законодавцем без визначення будь-яких часових меж (строку), у який зазначений обов`язок має бути виконаний.

За наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання розглянуто у встановлений строк, за результатом розгляду винесено відповідну постанову.

Функція судового контролю, що реалізується слідчими суддями, повинна максимально забезпечити охоронюваний законом інтерес заявника скарги, який полягає в отриманні визначеної законом реакції шляхом належного реагування на доводи скарги або їх спростування.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати, що прокурором вчинено бездіяльність, права та законні інтереси підозрюваного ОСОБА_4 , за захистом яких звернулася адвокат ОСОБА_3 шляхом подання скарги, у кримінальному провадженні на час розгляду справи не порушені.

Разом з тим, щодо вимоги скарги про зобов`язання прокурора у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 вчинити процесуальну дію винести постанову про задоволення клопотання про проведення огляду, слідчий суддя зазначає наступне.

З аналізу положень КПК України слідує, що «рішення» і «дія» мають різне значення. Так, рішення приймається - дія здійснюється, дія має початок і закінчення - рішення є одномоментним актом, до процесуальної дії можуть бути залучені багато учасників - процесуальне рішення приймається лише уповноваженою особою, дії фіксуються в протоколі - рішення оформлюється постановою. Таким чином, положення КПК України не дають підстав віднести процесуальне рішення, прийняте у вигляді постанови прокурора, до різновидів процесуальної дії.

Враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», ч. 2 ст. 307 КПК України, яка встановлює, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак, не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч. 3 ст. 22 КПК України).

Вказане узгоджується із висновками, викладеними колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 14.02.2023 у справі № 405/680/22.

Враховуючи зазначене, у слідчого судді відсутня можливість зобов`язати прокурора винести постанову про задоволення клопотання про проведення огляду, тим самим фактично розглянути по суті клопотання адвоката, оскільки ст. 220 КПК України обов`язок щодо розгляду клопотань покладено саме на слідчого/дізнавача/прокурора.

Таким чином, слідчий суддя позбавлений можливості перебирати на себе повноваження прокурора, який відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, визначення ж в ухвалі обов`язку прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування вважатиметься прийнятим поза межами повноважень слідчого судді.

За таких обставин, проаналізувавши викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги, з урахуванням уточнених клопотанням від 12.12.2023 вимог, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1