Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/6757/22
Провадження №1-кп/523/596/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.01.2024 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487 від 12.06.2022р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Станиця-Луганська Станично-Луганського району Луганської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючого, працюючого різноробочим на будівництві, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 (оренда), раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 достовірно знаючи про військову агресію збройних сил рф та впровадженням на території України воєнного стану, введеного у зв`язку з агресією рф проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (на час кримінального правопорушення дію якого продовжено з 26.03.2022 - Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ; з 25.04.2022 - Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ; з 25.05.2022 - Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-IX), скоїв умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

12.06.2022р., приблизно о 15год. 50хв., у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння на території ЖК «Хвиля», розташованого по вул. Миколаївська дорога,303-Б у м. Одесі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно та усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання пошкодження навісного замка проник до приміщення металевого контейнеру, де таємно викрав, належне ПП ВКФ «Мікромегас» майно: кутову шліфувальну машинку GWS 22-230, вартістю 3100грн., перфоратор марки «Metabo» GBH 2-26, вартістю 3690грн., свердла (45шт.), вартістю 40грн./1шт., зубила SDS-plus 250mm Expert (4шт.), 181,70грн./1шт., диски алмазні відрізні 125x16x22,23 Т41 (29шт.), вартістю 235,50грн./1шт., а всього на загальну суму 16146,30грн., яке помістив до свого рюкзаку та направився до виходу з території ЖК «Хвиля». Однак, ОСОБА_5 довести свій умисел до кінця та розпорядитись викраденим майном не зміг, у зв`язку з тим, що був затриманий співробітниками поліції. Отже, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.15,ч.4 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше сховище, вчинену в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_5 , який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, маючого неповну середню освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючого, працюючого різноробочим на будівництві, маючого тимчасового проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність матеріальної шкоди, у зв`язку із поверненням раніше викраденого майна.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_5 , який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, маючого неповну середню освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючого, працюючого різноробочим на будівництві, маючого тимчасового проживання, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність матеріальної шкоди, у зв`язку із поверненням раніше викраденого майна та відповідно вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження

№51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_4 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1510,24грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_4 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: турбінку, перфоратор, свердла (45шт.), зубила (4шт.), відрізні диски (29шт.) - повернути за належністю представнику ПП ВКФ «Мікромегас»; верхню та нижню частину навісного замка, шмат металевої арматури, бетонний куб, рюкзак, сорочку, шорти та окуляри - знищити, арешти накладені ухвалами слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14.06.2022 на вказані речі - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1