КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/724/23-к Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/5715/2023 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2023,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2023 скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернуто особі, що її подала.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що з матеріалів скарги вбачається, що заявник подав заяву від 03.01.2023 до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (фактичне місце знаходження: 01135, м. Київ, вул. Ісаакяна, 17), яке за адміністративним поділом міста Києва відноситься до Шевченківського району. Відтак, на думку слідчого судді, заявник просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР, органом досудового розслідування, який знаходиться за межами юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, до якого подано дану скаргу.

Окрім цього, суд звернув увагу, що у своїй заяві ОСОБА_6 просить внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема і за ст. ст. 364 та 366 КК України. Відповідно до п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК передбачають умови, які слугують для визначення одночасно як підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, так і предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Відтак, на думку слідчого судді, заявник при оскарженні дій органу, до якого звернувся з заявою, помилково обрав Печерський районний суд м. Києва для захисту своїх прав, оскільки орган, дії якого оскаржується, знаходиться за межами юрисдикції даного суду та підсудний іншому суду, у зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що скарга ОСОБА_6 не підлягає розгляду у Печерському районному суді м. Києва, а тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 304 КПК України, повернув особі, що її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2023 просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу САП внести до ЄРДР відомості стосовно кримінальних правопорушень, які зазначені його заяві від 03.01.2023 заступнику Генерального прокурора, керівнику САП ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що його заява стосується вчинення кримінальних правопорушень керівником Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , процесуальним керівником досудового кримінального провадження №00000536 від 11.03.2021(прізвище якого йому не відомо)начальником СУ прокуратури Одеської області, прокурорами відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , заступником начальника другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань ОСОБА_12 , його підлеглими ОСОБА_13 , слідчими другого відділу(з локалізацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_14 та його начальником, начальником цього ж відділу(прізвище якого йому не відомо, тому що їх часто змінюють). У своїй заяві він наголошував, що саме, на його думку, по вині зазначеного злочинного угрупування він перебуває у вимушеному прогулі 13-й рік та не отримує пенсію державного службовця, тому що досі не виконана Постанова ВАС України від 13.06.2013. Зазначену заяву з аналогічним проханням він скерував вдруге, після заяви від 06.12.2022, після ознайомлення з листом-відпискою прокурора ОСОБА_15 .

Крім того, апелянт вказує, що слідчим суддею не взято до уваги, що керівник САП є заступником Генерального прокурора та листи керівнику скеровуються до Офісу Генерального прокурора. Апелянт зазначає, що немає розпорядження Офісу Генерального прокурора або керівника САП скеровувати скарги на бездіяльність уповноважених осіб САП, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, до Шевченківського районного суду м. Києва.

Учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, будь - яких клопотань про відкладення розгляду провадження не направляли. При цьому ще в змісті апеляційної скарги, ОСОБА_6 просив проводити апеляційний розгляд у його відсутність. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, судове засідання проведено у відсутність учасників.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 03.01.2023 спрямованої на імя керівника САП ОСОБА_16 .

Повертаючи скаргу, слідчий суддя виходив з того, що орган, який заявник просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР, а саме САП знаходиться за межами юрисдикції Печерського районного суду м. Києва до якого подано скаргу, до того ж ОСОБА_6 просить внести відомості, зокрема за ст.ст. 364, 366 КК України, і положення п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК передбачають умови, які слугують для визначення одночасно, як підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, так і предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.

Однак, з висновком слідчого судді в частині знаходження органу, який заявник просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР поза межами юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, до якого подано скаргу, колегія суддів погодитись не може.

Так, з матеріалів за скаргою вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до керівника САП ОСОБА_17 з заявою від 03.01.2023, в якій просив зобов`язати відповідальних осіб Генеральної прокуратури внести відомості до ЄРДР ( при цьому у заяві відсутня адреса, за якою подавалась дана заява).

Разом з тим, у відповідь на вказану заяву Прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_18 повідомлено ОСОБА_6 щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 03.01.2023, що засвідчує те, що заява ОСОБА_6 направлялась на адресу Офісу Генерального прокурора (м. Київ, вул. Різницька, 13/15), який територіально розташований в Печерському районі м. Києва та відноситься до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Невнесення відомостей уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора за заявою від 03.01.2023 оскаржено ОСОБА_6 до слідчого судді саме Печерського районного суду м. Києва.

При цьому, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказав на те, що подавав свою заяву про вчинення кримінального правопорушення від 03.01.2023 керівнику САП ОСОБА_17 не за місцем знаходження Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а саме, як керівнику САП - заступнику Генерального прокурора, звідки й отримав відповідь.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що орган, який заявник просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР, знаходиться поза межами юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, колегія суддів вважає неспроможним.

Водночас, обґрунтованим є рішення слідчого судді про наявність умов, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК, які слугують для визначення одночасно, як підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, так і предметної підсудності Вищого антикорупційного суду за заявою ОСОБА_6 від 03.01.2023.

Так, у своїй заяві ОСОБА_6 ставить питання щодо внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі і прокурорами Офісу Генерального прокурора, зокрема, і за ст. ст. 364 та 366 КК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206 - 2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366 - 2, 366 - 3, 368, 368 - 5, 369, 369 - 2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, наведених в п.1, 2, 3 наведеної норми права.

Так, п.1 ч. 5 ст. 216 КПК України наведено перелік суб`єктів вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень, до якого включено і прокурорів органів прокуратури, зазначених у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру", до яких, зокрема, відноситься і прокурор Офісу Генерального прокурора.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 33-1 КПК України передбачено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206 - 2, 209, 211, 366 - 2, 366 - 3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу, вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Отже, як правильно встановив слідчий суддя положеннями п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК передбачені умови, які слугують для визначення одночасно як підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, так і предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_19 оскаржує бездіяльність дій органу, підсудність якого не відноситься до Печерського районного суду м. Києва.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що його скарга підлягає розгляду вПечерському районному суді м. Києва, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2023 слід залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2023, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернуто особі, що її подала - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4