Провадження №: 1-кп/752/1224/24
У Х В А Л А

06.02.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час проведення відкритого судове засідання у кримінальному провадженні № 0002696, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Голосіївським районним судом міста Києва здійснюється судовий розгляд зазначеного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій ОСОБА_6 .

06.02.2024 у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60-т діб. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, прокурор послався на те ОСОБА_4 висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності і на цей час ризики переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (як-то уникнення викликів до суду, проживання у м. Одесі) та вчинення нових кримінальних правопорушень, які існували на момент обрання найсуворішого запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати. На переконання прокурора, інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник заперечила проти клопотання прокурора, просила відмовити у його задоволенні та врахувати, що подані докази на підтвердження обвинувачення за ч. 3 ст. 190 КК України не доводять вину у шахрайстві з кваліфікуючими ознаками, а лише підтверджують ті обставини, які обвинувачений добровільно визнав сам та з перших секунд підозри розказав слідчому. Також захисник зазначила, що ризики, про які вказує прокурор відсутні, немає жодних відомостей про те, що ОСОБА_4 виявляє негативне поводження у слідчому ізоляторі. Найсуттєвішим фактором, який захисник просила суд врахувати, остання визначила відсутність законодавчо передбаченої можливості застосування до ОСОБА_4 , який в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, адже це прямо суперечить ст. 183 КПК України.

ОСОБА_4 підтримав позицію захисника, пояснив, що хоче влаштуватися на роботу та відшкодувати потерпілій гроші, які вона втратила через його дії, адже він ці гроші перевозив і вважає, що зобов`язаний перед потерпілою.

Проаналізувавши доводи сторін, заслухавши сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Як з`ясовано судом з реєстру матеріалів досудового розслідування та ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_7 від 18.09.2023 ОСОБА_4 питання про обрання запобіжного заходу вирішувалася щодо нього у відкритому судовому засіданні за його участі. Станом на час проведення судового засідання відносно ОСОБА_4 діє запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.02.2024 включно із визначенням застави, що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за ставкою станом на 2023 рік), тобто 161 040,00 грн.

Розглядаючи питання запобіжного заходу та доцільність його продовження, суд враховує обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , ступінь його тяжкості та кваліфікацію - шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій ОСОБА_6 , 1935 року народження, за яке передбачено покарання у виді штрафу від 4000 до 8000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від 3-х до 5-и років.

На переконання суду описані прокурором ризики є наявними і сталими. Зокрема суд враховує, що ОСОБА_4 раніше вже був засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі, тобто обізнаний з практичною реалізацією заходів перевиховування і запобігання вчиненню засудженими кримінальних правопорушень у майбутньому, які застосовуються Державою, не був офіційно працевлаштований ніколи, не закінчив навчання, не має власної сім`ї, дітей, з батьками проживав нарізно, що свідчить про відсутність сталих і міцних соціальних зв`язків. Також обвинувачений не має місця проживання у м. Києві, тоді як місце його реєстрації суттєво територіально віддалено від місцезнаходження суду. За таких обставин, суд виходить з того, що ОСОБА_4 не має легального пасивного джерела доходу, не має підтвердженого місця проживання у м. Києві, місця роботи, тобто соціально-емоційної прив`язки до м. Києва, а тому ризики вчинення нових кримінальних правопорушень або ж продовження злочинної діяльності, в здійсненні якої обвинувачується, задля забезпечення себе є високими і сталими.

Наявність ризиків за ст. 177 КПК України потребує застосування до обвинуваченого запобіжного заходу для наявності гарантій виконання ним відповідних процесуальних обов`язків.

Проте, клопотання прокурора не може бути задоволено судом, адже прокурор не навів належних обґрунтувань, які вимагають приписи ч. 2 ст. 183 КПК України з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим. З урахуванням того, що ОСОБА_4 надавав показання щодо себе як на стадії досудового розслідування, так і в суді, після пред`явлення підозри і допиту до нього було застосовано запобіжних захід у виді тримання під вартою, слід вважати, що він від органу досудового розслідування, прокурора і суду не переховувався, не чинив перешкоди кримінальному провадженню. При цьому, ОСОБА_4 нових підозр та обвинувачень не пред`явлено за час внесення відомостей про це кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом Х цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ-2 цього Кодексу.

Інкримінове діяння, зміст клопотання прокурора та дані про обвинуваченого не відповідають вимогам ч. 2 ст. 183 КПК України та виключають застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора залишається без задоволення.

У той же час, з огляду на наявність ризиків за п. 1, 5 ст. 177 КПК України на які вказав прокурор і з наявністю і продовжуваністю яких суд погоджується, до обвинуваченого слід застосувати інший вид запобіжного заходу.

Враховуючи територіальну віддаленість місця, вказаного в обвинувальному акті як місце реєстрації ОСОБА_8 - АДРЕСА_1 від місця розташування уповноваженого суду (м. Київ), застосування відносно нього домашнього арешту за місцем реєстрації видається недієвим і недоцільним.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, що повинне виконати мету вжиття запобіжного заходу за ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.

Строк застосування таких обов`язків за ч. 5 ст. 194 КПК України не строк не повинен перевищувати двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Керуючись ст. 177, 183, 331, 372, 395 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 06.02.2024 залишити без задоволення.

2.Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього наступні обов`язки

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні;

-не відвідувати місце перебування (проживання) потерпілої, можливі місця перебування (проживання) свідків у цьому кримінальному провадженні.

3.Встановити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 до 05.04.2024 включно.

4.Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 06.02.2024.

5.Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

6.Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 08.02.2024 о 17:45.

Суддя ОСОБА_1