Справа № 144/640/23
Провадження №11-сс/801/14/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2023 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 31.08,2023 про закриття кримінального провадження № 0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя зазначив, що слідим під час досудового розслідування належним чином перевірені наведені у заяві доводи про вчинення кримінального правопорушення, натомість в ході досудового розслідування установлено наявність цивільно-правових відносин між потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що вказує на відсутність в діях останнього складу кримінального правопорушення (шахрайства). Також в ході розслідування слідчим проведено повний обсяг слідчих дій.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2023 року через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження. Просить також скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки слідчого судді про законність постанови слідчого поліції про закриття провадження не ґрунтуються на законі, адже слідчим не з`ясовано мотивів заволодіння коштами потерпілого, зокрема не вжито заходів на встановлення дій винної особи після заволодіння коштами, які могли вказувати на те, що винний на момент отримання грошей не мав наміру їх повертати.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просила задовольнити в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги представника потерпілої та захисників обвинуваченого не підлягають задоволенню, а апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, зазначені норми закону під час розгляду скарги слідчим суддею не дотримано, внаслідок чого висновки про її безпідставність є помилковими.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, дізнавача, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, зазначені норми закону при провадженні дізнання дотримані не в повній мірі.

Установлено, що 13.03.2023 за № 0000042 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння ОСОБА_10 шляхом шахрайства належними ОСОБА_8 грошовими коштами в сумі 39 000 доларів США.

Суд нагадує, що згідно зі ст. 190 КК України шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, слід виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання - не виконувати. Розмежування кримінально-караного злочину від цивільно-правової угоди слід проводити не по тому, як оформлені укладені між сторонами договори, а по тому, що стало результатом цієї договірної діяльності. Якщо одна сторона, приймаючи на себе зобов`язання, не має ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, мова йде про шахрайство (постанова Верховного Суду від 24.09.2020 р. у справі №755/10138/16-к).

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-250кс16, наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за наявності підстав не повинна бути перешкодою для оцінки скоєного як злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Таким чином, під час здійснення досудового розслідування у даній категорії кримінальних правопорушень, недостатньо лише допитати осіб з приводу отримання майна (у даному випадку грошових коштів), а й здійснити перевірку таких показань. Зокрема яким чином та на які потреби були використані отримані кошти, чи була діяльність, пов`язана з розпорядженням коштів, направлена на отримання прибутку та своєчасного повернення отриманого майна, чи були перешкоди для неповернення отриманих коштів. Адже лише за умови з`ясування усіх зазначених обставин можна дійти висновку про наявність чи відсутність об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, орган досудового розслідування обмежився допитом потерпілого, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , витребуванням рішення місцевого суду про стягнення коштів та витребуванням документів про стан рахунків та наявності майна у певної особи.

Проте проведення зазначених слідчих дій не є достатнім, та таким, що вказує на істотну неповноту дослідження обставини кримінального провадження.

З огляду на наведене не можна вважати, що в ході досудового розслідування вжито заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2023 року про відмову у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 31.08,2023 про закриття кримінального провадження № 0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України скасувати.

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Постанову слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 31.08.2023 про закриття кримінального провадження № 0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: