Справа № 161/497/24
Провадження № 1-кп/161/425/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 січня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника -

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.212 ч.4 КК України, у кримінальному провадженні №0000040, що надійшло з Волинської обласної прокуратури 10.01.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрятин, Млинівського району Рівненської області, українця, гр.України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором ТОВ «Фреш Трейд», мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 згідно наказу ТОВ «Фреш Трейд» (, далі - ТОВ «Фреш Трейд») № 10-К від 23.06.2016 приступив до виконання обов`язків директора вказаного товариства, яке 29.05.2015 зареєстровано виконавчим комітетом Луцької міської ради, про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0008960, за юридичною адресою: 43000 Волинська область, місто Луцьк, вулиця Драгоманова, 1А, є платником податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер 89) та знаходиться на податковому обліку у Луцькій ДПІ Головного управління ДПС у Волинській області.

Згідно вимог законодавства України, зокрема: Конституції України, Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також відповідно до статті 10 Статуту ТОВ «Фреш Трейд» (затвердженого рішенням №10/06/2019 загальних зборів Учасників ТОВ «Фреш Трейд»), статті 9 Статуту ТОВ «Фреш Трейд» (у новій редакції, затвердженого рішенням №14/06/2023 загальних зборів Учасників ТОВ «Фреш Трейд») та посадової інструкції директора підприємства, ОСОБА_4 , як директор ТОВ «Фреш Трейд», здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, а також несе відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Таким чином, обіймаючи посаду директора ТОВ «Фреш Трейд», будучи службовою особою юридичної особи платника податків, ОСОБА_4 згідно зі Статутом підприємства та вимогами діючого законодавства зобов`язаний дотримуватись наступних вимог чинного законодавства, а саме:

- статті 67 Конституції України: «Кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом»;

- підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України: «сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом»;

- пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України: «Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи»;

- пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України: «Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків».

Крім того, ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «Фреш Трейд», здійснюючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, зобов`язаний був керуватись наступними законодавчими нормами:

- підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями, яким передбачено принципи загальності оподаткування, коли кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу;

- підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, яким визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. (пункт 54.1 стаття 54 Податкового кодексу України);

- підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, яким визначено обов`язок вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;

- підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, яким визначено, обов`язок подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

- п.36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, яким передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом;

- пунктом 36.3 статті 36 Податкового кодексу України, яким визначено, що податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом;

- пунктом 37.2 статті 37 Податкового кодексу України, яким визначено, що податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку;

- пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, яким визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк;

- пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, яким визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подаються платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску;

- пунктом 47.1 статті 47 Податкового кодексу України, яким визначено, що відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть:

п.п. 47.1.1. юридичні особи, резиденти або нерезиденти України, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи;

- пунктом 48.5 статті 48 Податкового кодексу України, яким визначено, що податкова декларація повинна бути підписана: підпункт 48.5.1. керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником;

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки платника податку.;

- пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, яким визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, в установлені цим Кодексом строки:

- підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України визначає,що базовий податковий (звітний) період для податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки дорівнює календарному року;

- пункт 285.1 статті 285 Податкового кодексу України, визначає, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік;

- пунктом 57.1 статі 57 Податкового кодексу України, яким визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, зокрема, згідно::

- абз.б підпункту 266.10.1. пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України - податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації;

- пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України - податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця

- пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, яким визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Разом з тим, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Фреш Трейд» ОСОБА_4 , будучи службовою особою, відповідальним за виконання товариством фінансових обов`язків перед державним бюджетом та достовірно обізнаним про істинні результати фінансово-господарської діяльності товариства, володіючи інформацією про обігові кошти по розрахунковим рахункам товариства, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог положень, визначених підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14, підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16, підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, п.36.1 ст. 36, пунктом 36.3 статті 36, пунктом 37.2 статті 37, пунктом 38.1 статті 38, пунктом 46.1 статті 46, пунктом 47.1 статті 47, пунктом 48.5 статті 48, пунктом 49.1 статті 49, пунктом 57.1 статі 57, пунктом 87.1 статті 87, статтею 266, статтею 285 та статтею 286 Податкового кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), в лютому 2019 року не задекларував та не сплатив обов`язкових платежів, зокрема податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 70 156,48 гривень та земельного податку в сумі 648 679,22 гривень, що становило 748 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір в лютому 2020 року ОСОБА_4 не задекларовано та не сплачено податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 341 407,58 гривень та земельного податку в сумі 445 966,97 гривень, що становило 749 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в лютому 2021 року ОСОБА_4 не задекларовано та не сплачено податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 444 358,25 гривень та земельного податку в сумі 486 509,42 гривень, що становило 820 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в лютому 2022 року ОСОБА_4 не задекларовано та не сплачено податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 476 316,75 гривень та земельного податку в сумі 535 160,36 гривень, що становило 815 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в лютому 2023 року ОСОБА_4 не задекларовано та не сплачено податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 490 972,65 гривень (245 486,38 гривень за І-ІІ квартали 2023 року) та земельного податку в сумі 615 434,41 гривень (307 717,2 гривень за січень-червень 2023 року), що становило 412 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з 2019 року по 25.07.2023 року вчиняв дії, які призвели до фактичного ненадходження в бюджет коштів у значних розмірах на загальну суму 4 001 758,61 грн., яка більше, ніж в три тисячі разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ТОВ «Фреш Трейд» будучи службовою особою підприємства, реалізовуючи свій умисел, спрямований на ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, діючи умисно, з корисливих мотивів, в інтересах ТОВ «Фреш Трейд», завідомо усвідомлюючи неправомірність своїх дій та їх наслідки, продовжуючи всій злочинний намір в період з 2019 І півріччя 2023 року в порушення вимог положень, визначених підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14, підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16, підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, п.36.1 ст. 36, пунктом 36.3 статті 36, пунктом 37.2 статті 37, пунктом 38.1 статті 38, пунктом 46.1 статті 46, пунктом 47.1 статті 47, пунктом 48.5 статті 48, пунктом 49.1 статті 49, пунктом 57.1 статі 57, пунктом 87.1 статті 87, статтею 266, статтею 285 та статтею 286 Податкового кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями) ухилився від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та земельного податку підприємства, що спричинило фактичне ненадходження до бюджету коштів на загальну суму 4 001 758,61 грн, що більш ніж в три тисячі разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є значним розміром.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненими службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.212 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив про добровільну сплату податків та штрафних санкцій, а також відшкодування шкоди завданої державі та беззаперечно підтвердив свою згоду на звільнення, у зв`язку з цим, від кримінальної відповідальності.

Суду надійшло клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, на підставі ч.4 ст.212 КК України, в зв`язку з добровільною сплатою в повному обсязі податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та земельний податок в розмірі 4 001 758,61 грн. та фінансові санкції в розмірі 6 259,44 грн., до притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, думку прокурора, який підтримав подане клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000040, суд прийшов до висновку про доцільність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.212 ч.4 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч.1 ст.285 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 статті 212 КПК України визначено, що особа, яка вчинила діяння, передбачені частинами першою, другою цієї статті, або діяння, передбачені частиною третьою (якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах) цієї статті, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо до притягнення її до кримінальної відповідальності сплачено податки, збори (обов`язкові платежі), а також відшкодовано шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня).

Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, однак до притягнення його до кримінальної відповідальності, в період з 25.07.2023 по 15.11.2023 ОСОБА_4 добровільно в повному обсязі сплачено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та земельний податок в розмірі 4 001 758,61 грн., про що свідчать, досліджені безпосередньо в підготовчому судовому засіданні платіжні інструкції №481 від 25.07.2023 на суму 307 717,2 грн., №482 від 25.07.2023 на суму 245 486,38 грн., №528 від 09.08.2023 на суму 1 331 693,41 грн., №750 від 27.10.2023 на суму 1 021 669,78 грн., №658 від 22.09.2023 на суму 1 094 646,19 грн., та №801 від 15.11.2023 на суму 545,57 грн., відповідно до яких перераховано вказану суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та земельного податку за 2019 І півріччя 2023 року до бюджету та фінансові санкції в розмірі 6 259,44 гривень сплачені товариством «Фреш Трейд» штрафні санкції згідно банківської виписки від 30.08.2019 (платежі №4193 та №4194) і платіжних доручень №142 від 29.07.2020, №143 від 29.07.2020, №445 від 12.07.2023, №446 від 12.07.2023.

Також письмовою згодою від 03.01.2024 просить звільнити його від кримінальної відповідальності, підтвердивши її особисто у суді, окрім того, раніше не судимий, що стверджується матеріалами кримінального провадження, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ч.4 ст.212 КК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_6 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 18174,72 гривень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст.284, 285, 314 КПК України, на підставі ст.212 ч.4 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити

Кримінальне провадження №0000040 від 01.06.2023 рокувідносно ОСОБА_4 закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.212 КК України на підставі ч.4 ст.212 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_6 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 18174 ( вісімнадцять тисяч сто сімдесят чотири) гривні 72 коп.

Речові докази у справі: документи, що згідно постанов про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження від 22.06.2023 приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000040 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешти, які накладені ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2023 на речі та предмети, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області, шляхом її подання через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1