Справа № 629/2898/23
Провадження № 1-кс/629/1251/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 у справі №629/2898/23 провадження №1-кс/629/1001/23, -

встановив:

ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 , обґрунтовуючи тим, що в провадженні слідчого судді ОСОБА_4 перебуває його скарга на постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 26.07.2023 по кримінальному провадженню №000027 від 22.02.2023 року за ч.1 ст.125 КК України, розгляд якої призначено на 10.10.2023. 03.08.2023 ним була подана заява про відвід слідчого судді ОСОБА_1 у його скарзі на постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 26.07.2023 по кримінальному провадженню №000027 від 22.02.2023 року за ч.1 ст.125 КК України. Ухвалою слідчого судді Каращука від 08.08.2023 в задоволенні його заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , було відмовлено. Далі слідчим суддею ОСОБА_1 було заявлено самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 26.07.2023 по кримінальному провадженню №000027 від 22.02.2023 року за ч.1 ст.125 КК України. Ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 від 21.09.2023 вказана заява про самовідвід була задоволена. Тобто, як на його думку, слідчий суддя ОСОБА_4 виніс два протилежні рішення по одній справі, що є підставою для його відводу у розгляді вищевказаної скарги.

Заявник ОСОБА_3 заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_4 підтримав та просив її задовольнити, зазначив, що слідчий суддя ОСОБА_4 виніс два протилежні рішення по одній справі, спочатку відмовив у відводі судді ОСОБА_6 , а потім задовольнив подану суддею заяву про самовідвід, що є на його думку підставою для відводу судді у розгляді вищевказаної скарги. Крім цього, зазначив, що він подав уточнену заяву про відвід всім суддям Лозівського міськрайонного суду Харківської області, і вони не можуть розглядати його скаргу, у зв`язку із його недовірою.

Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будь-яких пояснень щодо його відводу, не надав.

Суд, вислухавши думку заявника, дослідивши доводи заяви про відвід, дійшов наступних висновків.

Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, які можуть бути підставою для відводу судді. Дана правова норма передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження.

Так, згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Так, заявником у заяві було вказано на нібито наявність підстав, які, як він вважає, викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності слідчого судді.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості вважаю за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід слідчого судді, береться до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу «apriori» не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При розгляді заяви про відвід слідчого судді, жодна з обставин, на які посилався ОСОБА_3 в заяві не знайшли свого підтвердження. Заявником не надано фактів і об`єктивних даних, що вказують упередженість та необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді вищевказаної скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи заявника викладені у заяві про відвід, не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді, що передбачені статтею 75 КПК України, а також, що є обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні та докази, що вказують на упередженість та необ`єктивність слідчого судді, на думку суду заявлений відвід має ознаки зловживанням правом на відвід з метою затягування розгляду його скарги у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

Керуючись ст.75,80,81,107,372 КПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 у справі №629/2898/23 провадження №1-кс/629/1001/23 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1