ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2263/23 Номер провадження 11-кп/814/2266/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

та засудженої ОСОБА_7 /в режимі відеоконференції/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 липня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не заміжньою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-30.10.2001 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-05.07.2002 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-17.11.2010 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-18.05.2011 Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.2 ст.121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі; 29.11.2017 року звільнена з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65) Полтавської області по відбуттю строку покарання;

-24.10.2019 вироком Кропивницького апеляційного суду за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі,

засуджена: 07.02.2020 року Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Суд послався на те, що в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.

З огляду на викладене подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджена подала апеляційну скаргу в якій вона ставить питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою задовольнити подання щодо умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_7 .

Апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні подання про УДО, районний суд не звернув увагу на те, що засуджена ОСОБА_7 за місцем відбування покарання харпактнризується позитивно, працює, має 4 заохочення, стягнень не має, а тому вважає що вона виправилась.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджена підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої. Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши засуджену, яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводим апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_7 про необґрунтовану відмову суду у застосуванні щодо неї умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В силу ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.

Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не лише формальний сплив певного строку покарання, а й факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Як встановлено, ОСОБА_7 засуджена вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2020, за ч.2 ст.185,ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання 06.08.2019 року, кінець строку 15.07.2024 року.

07.08.2019 року утримувалась в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор». За час утримання в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» характеризувалась негативно. Заохочень не мала. 7 стягнень. Стягнення погашені в установленому законом порядку. До роботи не залучалась.

З 04.10.2020 року відбувала міру кримінального покарання в державній установі «Чернігівська виправна колонія (№44)». За час відбування покарання характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала.

З 14.12.2020 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65». Була працевлаштована на підприємстві установи у виробничій бригаді №12, прибиральницею. До виконання своїх трудових обов`язків відносилась добросовісно. Стягнень не мала. Мала 2 заохочення.

14.03.2022 року переведена до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштована підсобним робітником. До роботи відноситься добре. Стягнень не має. Має 2 заохочення.

З характеристики засудженої вбачається, що за період відбування покарання вона характеризується позитивно, як особа, що в цілому дотримується норм, які визначають порядок та умови виконання покарання. Згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнає; на профілактичному обліку не перебуває, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктна, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи; до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно.

Прокурор під час апеляційного розгляду вказав, що період її виправлення не є достатнім для звільнення її умовно-достроково, оскільки вона лише стає на шлях виправлення та ще не довела його в повному обсязі.

На переконання апеляційного суду зазначеним обставинам у їх сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.

Враховуючи викладене, а також те, що подання подано начальником установи відбування покарання на підставі висновку комісії про доведення засудженою ОСОБА_7 свого виправлення, колегія суддів вважає, що засуджена під час відбування покарання своє сумлінною поведінкою та ставленням до праці довіела своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню від подальшого відбуття покарання на невідбутий строк.

Доводи прокурора про наявність стягнень у засудженої як обгрунтованість про не досягнення нею стадії виправлення є неспроможними і такими, що не беруться колегією суддів до уваги, так як ОСОБА_7 отримала стягнення не як засуджена та відбуваюча з метою виправлення призначене судом покарання, а як підозрювана на стадії досудового розслідування.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання ДУ" Виправна колонія №65" задовольнити.

Керуючись ст. ст.405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 липня 2023 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 задовольнити.

Паскал ОСОБА_8 звільнити умовно-достроково від відбуття основного покарання призначеного вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2020 року на невідбуту частину покарання строком 8 місяців 14 днів.

Повний текст буде проголошений 06.11.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3