Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кс/733/10/24
Єдиний унікальний №733/59/24
Ухвала

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

17 січня 2024 року м.Ічня

Слідчий суддя Ічнянського районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ічня клопотання слідчого СВ ВП №2 Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 ,погодженого прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ ВП №2 Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ічнянського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 .

В провадженні слідчого СВ ВП №2 Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000012 від 09.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 та ч. 2 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , маючи незняту та непогашену в установленому порядку судимість за вчинення корисливих злочинів проти власності, усвідомлюючи та розуміючи злочинний характиер своєї діяльності та його наслідки, 02.12.2023 року, о12:30 год, знаходячись на території господарства за адресою : АДРЕСА_1 , де фактично проживає її знайомий ОСОБА_7 , у якого ОСОБА_6 попросила для особистого користування на три дні належний йому мобільний телефон марки «ERGO D184 DuaI Sim» чорного кольору. На прохання ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_7 погодився та добровільно передав у тимчасове користування свій телефон марки «ERGO D184 DuaI Sim», зважаючи на довірливі відносини із ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів , ОСОБА_6 заволоділа вказаним мобільним телефоном, вартість якого згідно висновку експерта за результатами судово- товарознавчої експертизи №138 від 12.01.2024 року становить 482,38 грн. та не маючи наміру у майбутньому через три дні повертати його власнику , покинула місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому майнову шкоду на вищезазначену суму.

Крім цього, 09.01.2024 року до ч/частини ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт співробітника про те, що 14.12.2023 року із письмовою заявою звернулася гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 06.12.2023 року та в період воєнного стану невідома особа вчинила крадіжку мобільного телефону марки «BQ-2438» моделі «FRT L+», з будинку , який розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

У подальшому, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення корисливих злочинів проти власності, усвідомлюючи та розуміючи злочинний характер своєї діяльності та його наслідки, 06.12.2023, близько 06:00 год., правомірно перебуваючи у будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , під час спілкування з останньою, помітила у спальній кімнаті на столі, який розміщений з лівого боку від ліжка, належний потерпілій ОСОБА_8 мобільний телефон коричневого кольору марки «BQ-2438» моделі «ART L+», внаслідок чого в неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, усвідомлюючи злочинність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілій ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає повторно, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, в період дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває на даний час на підставі Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 р. № 3429-IX строком на 90 діб, викрала мобільний телефон марки «BQ-2438» моделі «ART L+» коричневого кольору, вартість якого згідно висновку експерта за результатами судової товарознавчої експертизи №137 від 12.01.2024 становить 360,00 грн. (триста шістдесят гривень), після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим у подальшому на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на вище вказану суму.

16.01.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 та ч.4 ст. 185 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останім, вказаного кримінального правопорушення.

На даний час ОСОБА_6 відбуває міру покарання у виді позбавлення волі згідно вироку Ічнянського районного суду від 25 вересня 2023 року.

Зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4ст.185 КК України, санкцією статті передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 до 8 років та ч.2 ст. 190 КК України, санкцією статті передбачене покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засідання підтримав клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила задовольнити подане клопотання та пояснила , що на її думку необхідність взяття під варту підозрюваної є обґрунтованою, оскільки один із злочинів у скоєнні якого вона підозрюється є тяжким, вчиненим під час воєнного стану, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Підозрювана не має постійного місця роботи, раніше неодноразово судима , може переховуватися як на території України, так і за межами України. Крім цього, характеризуючі дані на підозрюваної свідчать про те, що вона вдова , не має стійких соціальних зв`язків, фактично проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 нехтуючи вимогами законодавства, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення на протязі тривалого часу, на шлях виправлення не стає. Спосіб вчинення злочинів , що проявилось у таємному викраденні чужого майна та заволодінням чужим майном шляхом обману в умовах воєнного стану, свідчить що підозрювана є особою, яка не має жодних морально етичних цінностей та схильна на досягнення своїх злочинних цілей вчиняти кримінальні правопорушення, а тому перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні у вирішенні заявленого клопотання покладається на розсуд суду.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні згодна із заявленим клопотанням.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000012 від 09.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України.

Про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.4 ст.185 та ч.2 190 КК України ОСОБА_6 повідомлено 16.01.2024 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту

має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.01.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.01.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.01.2024;

-протоколом впізнання особи за фотознімками від 13.01.2024;

-повідомленням про підозру ОСОБА_6 ;

-заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду та вилучення від 10.01.2024;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 10.01.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 10.01.2024;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12.01.2024;

-іншими матеріалами досудового розслідування.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010 р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого та злочину , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім цього, підозрювана раніше неодноразово судима , вдови , не має стійких соціальних зв`язків, не працює, фактично проживає в с. Максимівка , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваній менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 підозрюєтьється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, санкцією статті передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 до 8 років та ч.2 ст. 190 КК України, санкцією статті передбачене покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженки с. Славянка Межівського району , Дніпропетровської області українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, вдови , не працюючої, раніше неодноразово засудженої , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_2 - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк рахувати з 17 січня 2024 року.

Визначити дату закінчення дії обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - 16 березня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 17 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1