печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000953 від 16.11.2022, за підозрою колишнього начальника Управління Головного інженера Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 410, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України та директора ТОВ «Укрпромстрой» ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 410, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України.

Кримінальними правопорушеннями, у вчиненні яких підозрюються

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдано шкоду державі в особі Міністерства оборони України на суму 1 283 575 (один мільйон двісті вісімдесят три тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 82 копійок.

Слідство вважає, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту до майна підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призведе до розпорядження цим майном, що в свою чергу унеможливить забезпечення завдань Кримінального кодексу України.

З метою забезпечення кримінального провадження прокурор вбачає наявність підстав для накладення арешту на майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов)

У засідання прокурор не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 410, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України.

Потерпілим на стадії досудового розслідування заявлено цивільний позов про відшкодування заподіяної протиправними діями підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000953 збитків, розмір яких становить 1 283 575,82 грн.

Відповідно до наданих до суду документів, ОСОБА_5 на праві власності належить наступне рухоме та нерухоме майно: нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 ; корпоративні права на ТОВ «Укрпромстрой» , номінальною вартістю статутного капіталу 120 000 грн., що становить 100% статутного капіталу підприємства; земельна ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,6001 га; земельна ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,6000 га; транспортний засіб марки: «ГАЗ 21Л», 1963 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .

Таким чином, з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно належить підозрюваному та може бути використано з метою відшкодування ймовірно заподіяної матеріальної шкоди потерпілому, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, а саме, забезпечення цивільного позову, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень, отриманих в ході досудового розслідування, та розміру заподіяної внаслідок їх вчинення потерпілому матеріальної шкоди, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КПК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороню відчуження та розпорядження, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, а саме:

- нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- корпоративні права на ТОВ «Укрпромстрой» , номінальною вартістю статутного капіталу 120 000 грн., що становить 100% статутного капіталу підприємства;

- земельну ділянку за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, масив № НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_4 , площею 0,6001 га;

- земельну ділянку за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, масив № НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_5 , площею 0,6000 га;

- транспортний засіб марки: «ГАЗ 21Л», 1963 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя