СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/883/24
ун. № 759/2098/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001591 від 26.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

встановив:

29.01.2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001591 від 26.08.2023 року, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене під час затримання в порядку ст.208 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001591 від 26.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.08.2023, у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території України, під час дії воєнного стану спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_14 , організував та очолив стійку злочинну організацію, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети її кількість, а також злочинну спеціалізацію вказаної злочинної організації, при цьому, керуючись бажанням спільного здійснення тяжких та особливо тяжких злочинів на території Київської області, корисливою метою яких було протиправне особисте збагачення, шляхом вчинення розбійних нападів на території Вишгородського та Бучанського районів Київської області, на окремих осіб із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу, з метою заволодіння чужим майном, що відбулося сплановано і під керівництвом ОСОБА_6 .

Відповідно до розробленого плану злочинних дій, завданнями і метою існування злочинної організації було вчинення розбійних нападів на території Вишгородського та Бучанського районів Київської області на окремих осіб, поєднаних з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, а також погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу, з метою заволодіння чужим майном.

Мобільність злочинної групи забезпечувалась за рахунок автомобілів Hyundai Accent, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , «Chevrolet Silverado» д.н.з. НОМЕР_2 , Opel Astra синього кольору д.н.з. НОМЕР_3 , ВАЗ 21074 бежевого кольору д.н.з. НОМЕР_4 , BMW X1 чорного кольору д.н.з. НОМЕР_5 та «Dodge Nitro» н.з. НОМЕР_6 .

Також, з метою застосування фізичного та психічного насильства відносно потерпілих, подолання їх можливого опору, а також для вчинення опору під час можливого затримання учасників злочинної організації правоохоронними органами, учасниками злочинної організації використовувалася невстановлена досудовим слідством зброя, боєприпаси та спецзасоби.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відшукання і вилучення предметів, а також інших речей, які мають значення для досудового розслідування та в подальшому можуть бути використані як доказ під час судового розгляду, 23.01.2024 в період часу з 01:02 по 01:28 в порядку ст.208 КПК України було затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час затримання особи, із дотриманням правил передбачених ч. 7 ст. 223 і ст.. 236 КПК України було здійснено обшук затриманої особи- ОСОБА_5 , під час обшуку виявлено та вилучено: банківська карту Monobank НОМЕР_7 ; банківська карту «Приватбанк» НОМЕР_8 .

23.01.2024 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001591 від 26.08.2023.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане вилучене майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, суду надано заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання слідчий підтримав у повному обсязі, тому суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вищевказані вилучені речі, оскільки слідчим доведено, що, у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001591 від 26.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: Банківську карту Monobank НОМЕР_7 ; Банківську карту «Приватбанк» НОМЕР_8 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_15