Справа № 203/3846/22
Провадження № 1-кп/0203/431/2023
УХВАЛА

02 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

У судовому засіданні 2 жовтня 2023 року захисник ОСОБА_6 звернувся до суду з повторним клопотанням про надання йому тимчасового доступу до речей і документів, а саме до електронної бази даних, яка перебуває у володінні Офісу Генерального прокурора - до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000577 від 04.09.2022, шляхом зобов`язання Офісу Генерального прокурора надати доступ до повних відомостей з електронної системи ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні в повному об`ємі та по всіх розділах: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли».

В обґрунтування клопотання захисник послався на те, що у сторони захисту є достатні підстави вважати, що процесуальні дії та рішення у цьому кримінальному провадженні були здійснені та прийняті з порушенням встановленої КПК України процедури та не уповноваженими на те особами, а наявні у доданих прокурором до обвинувального акта матеріалах дізнання документи містять ознаки фальсифікації.

Так, стороною обвинувачення в порушення вимоги КПК України не повідомлено ОСОБА_7 про відкриття матеріалів дізнання, а надані до суду документи містять елементи фальсифікації, оскільки мають місця різні назви та виправлення в датах у повідомленні прокурора про виклик, повідомлення про різні процесуальні дії зареєстровані за одним номером.

Факти порушення стороною обвинувачення процедури досудового розслідування можливо перевірити лише за рухом кримінального провадження у ЄРДР, який можливо отримати лише на підставі ухвали суду.

Захисник зазначив, що при відмові 11.08.2023 у задоволенні цього клопотання судом не було враховано, що відомості з ЄРДР, які не були надані прокурором, що містять інформацію про реєстраційні дані щодо руху кримінального провадження, самі по собі та в сукупності з іншими документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, і можуть бути використані на підтвердження законності дій правоохоронців та для оцінки допустимості доказів.

Крім того, прокурор надав суду постанову про призначення групи прокурорів від 04.08.2022, тобто фактично до внесення відомостей про дане кримінальне правопорушення до ЄРДР -04.09.2022, та достовірність дати винесення цього процесуального рішення можливо перевірити лише за допомогою такого інструменту, як тимчасовий доступ до електронної бази даних, яка перебуває у володінні Офісу Генерального прокурора, тобто до ЄРДР, а посилання прокурора на технічну помилку при зазначенні дати не може бути враховано судом. З огляду на обставини висунутого ОСОБА_7 обвинувачення дані з ЄРДР про рух кримінального провадження за певних обставин можуть мати значення для доведення або спростування обставин кримінального провадження і використовуватися стороною захисту для оцінки правомірності вчинення тих чи інших процесуальних дій. Також захисник зазначив, що звертався з адвокатським запитом до Офісу Генерального прокурора щодо отримання вказаних відомостей, однак йому було відмовлено та повідомлено, що вказані відомості можуть бути надані на підставі ухвали суду.

Також захисник зазначив, що звертається до суду з цим клопотанням повторно, однак на інших підставах, оскільки витребування таких відомостей має значення для вирішення питання щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Крім того, захисник вважав необхідним відкласти розгляд справи для виклику представника Офісу Генерального прокурора в судове засідання для участі у розгляді даного клопотання, посилаючись на положення ст. 163 КПК України щодо необхідності виклику представника особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, та штучне затягування процесу з боку сторони захисту.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_4 погодились з думкою прокурора.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Виходячи з вимог п. 5 ч.2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним з видів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 333 КПК України з аходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно ч. 2 ст. 333 КПК України під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами.

Вичерпний перелік підстав для відкладення судового засідання під час судового розгляду визначений ч.2 ст. 322 КПК України.

Так, відповідно до п.7 ч.2 ст. 322 КПК України не вважаються порушеннями безперервності судового розгляду випадки відкладення судового засідання внаслідок, зокрема, надання доступу до речей чи документів або доручення проведення слідчих (розшукових) дій у випадках та порядку, передбачених статтею 333 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 350 КПК України к лопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що під час судового провадження відкладення судового розгляду для виклику в судове засідання представника особи, у володіння якої перебувають речі і документи, для участі у розгляді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів кримінально-процесуальним законодавством не передбачено, а тому посилання захисника на необхідність відкладення судового розгляду для виклику представника Офісу Генерального прокурора для розгляду даного клопотання є необґрунтованим, суд розглядає подане клопотання в судовому засіданні по суті.

Частинами 5, 6 ст. 163 КПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні .

Таким чином, кримінальне процесуальне законодавство покладає на сторону, яка звертається з таким клопотанням, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу (ч. 5 ст. 163 КПК України) та довести існування причин, через які він не був здійснений під час досудового розслідування (ч. 2 ст. 333 КПК України).

Слід зазначити, що захисник у судовому засіданні подав вказане клопотання повторно з мотивів, зазначених у його ж клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів, поданому 11.08.2023. Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року надана оцінка доводам захисника, у зв`язку із чим в задоволенні клопотання відмовлено.

Зі змісту частини другої статті 84 КПК випливає, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У цих процесуальних джерелах містяться відомості про факти, вони є їх носіями. Тільки ті відомості, які є у зазначених джерелах, допускається використовувати в кримінальному провадженні як докази. Окрім цього, вказаний перелік процесуальних джерел доказів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування (п. 2 глави 4 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі - Реєстр), порядок його формування та ведення, затверджене наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298).

Разом із цим, внесення відомостей до Реєстру здійснюється на підставі матеріалів кримінального провадження (пункт 3 глави 2 Розділу І Положення).

Реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів (ВС/ККС у справі №761/28347/15-к від 09 вересня 2020 року).

Відповідно до ст. 109 КПК України номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування містяться в реєстру матеріалів досудового розслідування, складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Відомості, які містяться у Витягу з реєстру, вносяться до такого з оригіналів кримінально-процесуальних рішень, які повинні міститись у матеріалах кримінального провадження, та є джерелами доказів.

Наведене узгоджується з позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка у постанові від 22 лютого 2021 року (справа № 754/7061/15) звертала увагу на те, що витяг з ЄРДР не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Прокурором надано Витяг з ЄРДР, процесуальні документи, оцінку яким з урахуванням доводів захисника суд може надати у нарадчій кімнаті при постановлення остаточного рішення у справі.

З урахуванням наведених положень суд приходить до висновку, що передбачені положеннями ст.ст. 160, 163 КПК України підстави для задоволення клопотання відсутні, клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 333, 350, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні повторного клопотання захисника ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до електронної бази даних, яка перебуває у володінні Офісу Генерального прокурора, а саме до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000577 від 04.09.2022, шляхом зобов`язання Офісу Генерального прокурора надати доступ до повних відомостей з електронної системи ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні в повному об`ємі та по всіх розділах - відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1