Справа № 635/7125/18
Провадження № 2 /635/49/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшились.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 ухилявся від органів досудового розслідування, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зв`язків, не одружений та не має дітей, неодноразово вчиняв злочини, за які притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях перевиховання і виправлення не став і знову вчинив злочини в яких обвинувачується, а тому перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність. Зазначене свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального правопорушень щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, вказали на те, що ризики зазначені прокурором відпали, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або особистого зобов`язання. Крім того, обвинувачений звернув увагу на те, що перебуває під вартою тривалий час, а саме 4 роки 3 місяці, а щодо зауваження прокурора про неодноразове вчинення ним злочинів так він вже відбув за них призначене покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2023 рокудо 10 грудня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 10 грудня 2023 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено в тому числі наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинуваченого переховуватись від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строку обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зв`язків, не одружений та не має дітей, неодноразово вчиняв злочини, за які притягувався до кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням того, що судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочатий, обвинувачений усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Посилання обвинуваченого щодо тривалого строку перебування під вартою суд не може взяти до уваги, оскільки сама по собі ця обставина не спростовує та не мінімізує наявних ризиків.

Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_5 , суспільну небезпечність та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження строку запобіжного заходу, доведені прокурором, не зникли та продовжують існувати, та виправдовують тримання особи під вартою. Тому суд дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що можуть виключати наявність зазначених ризиків.

За таких обставин, суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо відсутності ризиків, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав.

Об`єктивність існування зазначених ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд задовольняє клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченогоу виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу визначає розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені статтею 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 197, 199, 315, 537, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, продовжити на шістдесят днів, тобто до 28 січня 2024 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 28 січня 2024 року включно.

Залишити раніше визначену суму застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок,яку необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01 грудня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1