Справа № 161/8354/23 Провадження №11-кп/802/85/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000436 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцьк Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, працює водієм на ПрАТ «Теремно Хліб», розлученого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 . раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2022 року за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.:

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_7 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 21 червнч 2022 року, за яким він засуджений за ч. 2 ст. 345 КК України до позбавлення волі на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та остаточно призначено покарання з урахуванням положень ст. 72 КК України де одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, у вигляді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 24 квітня 2023 року, близько 22 години 50 хвилин, керуючись прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_3 , незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, два паперові згортки із вмістом особливо небезпечної наркотичної речовини, обіг якої заборонено канабіс, масою 4,1412 г та 5,0398 г відповідно (загальною масою 9,181 г). Після цього, ОСОБА_7 помістив зазначені паперові згортки з особливо небезпечним наркотичним засобом у кишеню свого одягу та, зберігаючи при собі, без мети збуту, переніс на територію, прилеглу до входу у під`їзд будинку АДРЕСА_3 , де продовжував незаконно зберігати до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції до 22 години 54 хвилини 24 квітня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з мотивів недотримання судом першої інстанції норм матеріального права при призначенні йому покарання. Так обвинувачений вказує, що відповідно до довідки №3145/1-18 від 01 червня 2023 року виданої КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради, він самостійно звернувся до даного закладу, де пройшов лікування від наркоманії. У зв`язку з вказаним просить вирок місцевого суду скасувати, звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закрити кримінальне провадження щодо нього відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі і просили скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження, прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу та просила рішення місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України , судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, розгляд провадження у суді першої інстанції проводився в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Посилання обвинуваченого на те, що він пройшов лікування від наркотичної залежності та повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а тому підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вказаний злочин на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК України, на думку суду апеляційної інстанції, є підставними та заслуговують на увагу.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Положення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» регламентують, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з 10.05.2023 до 29.05.2023 ОСОБА_7 перебував на амбулаторному лікуванні у КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради з діагнозом: «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів і стимуляторів. Вживання із шкідливими наслідками», що стверджується наявною у матеріалах провадження довідкою від 01.06.2023 № 3145/1-18 (а.к.п.38).

Відомості про початок досудового розслідування в даному кримінальному провадженні внесені до ЄРДР 25.04.2023 (а.к.п.2).

Волинським апеляційним судом на адресу КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради направлявся запит від 12.09.2023 № 161/8354/23/10484/2023 чи проходив ОСОБА_7 лікування від наркоманії (а.к.п.71).

Відповідно до відповіді Центра терапії залежностей КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» від 19.09.2023 № 7483/2-44-23, ОСОБА_7 перебував на амбулаторному лікуванні у даному закладі з 10.05.2023 до 05.06.2023 з діагнозом: «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, вживання зі шкідливими наслідками». За бажанням пацієнта було збережено анонімність звернення (а.к.п.86).

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», за змістом норм, передбачених частиною 4 статті 307 та частиною 4 статті 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Матеріалами провадження стверджується, що вирок місцевого суду ухвалений 03.08.2023, а ОСОБА_7 перебував на амбулаторному лікуванні з 10.05.2023 до 05.06.2023, тобто до закінчення судового слідства.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_7 добровільно звернувся в спеціалізований заклад, а саме КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради, та розпочав лікування від хвороби, що зв`язана з наркоманію, фактично відразу після вчинення кримінального правопорушення, до затвердження обвинувального акту, повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, щиро розкаявся у вчиненому, йому встановлено діагноз: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками» на думку апеляційного суду сукупність вказаних обставин свідчить про те, що ОСОБА_7 звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування саме поставивши собі за мету вилікуватися від залежності вживання канабіоїдів, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Тому з урахуванням зазначених вище обставин кримінального провадження апеляційний суд вважає, що відповідно до положень ч. 4 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 як особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Таким чином, вирок місцевого суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409 КПК України, Волинський апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

На підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази: особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено-канабіс, масою 9,181 г, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ГУНП у Волинській області - знищити; оптичний диск, що містить відеозапис з місця події, що зберігається у матеріалах кримінального провадження-залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані з проведення експертизи у розмірі 1195 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді