Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/2003/23

Номер провадження: 1-кп/511/218/23

22 листопада 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000287, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2023 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіка Молдова, громадянина Російської Федерації, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, з середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, із 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим на території України з 24.02.2022 діють обмеження щодо виїзду за кордон осіб, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Зважаючи на вищевикладене, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.04.2023, у громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження), а також невстановленої досудовим розслідуванням особи (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження), виник злочинний умисел щодо спільної організації незаконного переправлення громадян України призовного віку поза офіційними пунктами пропуску через державний кордон України до Республіки Молдова.

Згідно розробленого злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження) мала підшукувати громадян України призовного віку, які мають бажання перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, надавати їм поради та вказівки щодо прибуття у визначений час та визначене місце до військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження) для подальшої організації переправлення через державний кордон.

У свою чергу, згідно розробленого плану, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження) мав зустріти громадян України призовного віку, які мають бажання перетнути державний кордон України, та забезпечити їх транспортом для подальшого перевезення до визначеного місця переправлення, а також тимчасовим сховищем на період підготовки до безпосереднього переправлення через державний кордон України.

У свою чергу, згідно розробленого плану, ОСОБА_8 мав забезпечити безпосереднє переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України шляхом їх транспортування човном через Кучурганське водосховище.

На виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження), діючи за попередньою змовою із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження) та громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.04.2023, за допомогою месенджера Telegram, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підшукала громадян України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які мали бажання перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску до Республіки Молдова.

Надалі невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження), перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою сприяння організації незаконного перетину державного кордону України шляхом надання порад та вказівок, 24.04.2023 за допомогою месенджера Telegram повідомила громадянину України ОСОБА_11 про необхідність прибути до м. Одеса.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження), перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою сприяння організації незаконного перетину державного кордону України шляхом надання порад та вказівок, 25.04.2023 за допомогою месенджера Telegram повідомила громадянину України ОСОБА_11 про необхідність вибути з м. Одеса до с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області та вийти поблизу школи, де останнього мав зустріти військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження).

Крім того, невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження), перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою сприяння організації незаконного перетину державного кордону України шляхом надання порад та вказівок, 24.04.2023 за допомогою месенджера Telegram повідомила громадянину України ОСОБА_9 про необхідність прибути до м. Одеса.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження), перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою сприяння організації незаконного перетину державного кордону України шляхом надання порад та вказівок, 25.04.2023 за допомогою месенджера Telegram повідомила громадянину України ОСОБА_9 про необхідність вибути автобусом із м. Одеса до смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області та вийти у центрі населеного пункту, де останнього мав зустріти військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження).

На виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження), діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження), та громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 , о 17:00 25.04.2023, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу Кучурганської ЗОШ ім. П.М. Каплуна в с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, на автомобілі марки «Mitsubishi» моделі «Space Star» державний номер НОМЕР_2 , зустрів ОСОБА_10 , який за вказівками невстановленої досудовим розслідуванням особи (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження) прибув із міста Одеса, з метою перетину державного кордону поза пунктами пропуску.

В подальшому військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження) вибув разом із ОСОБА_10 до смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, де о 17:16 25.04.2023, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Центральна, на автомобілі марки «Mitsubishi» моделі «Space Star» державний номер НОМЕР_2 , зустрів ОСОБА_9 , який за вказівками невстановленої досудовим розслідуванням особи (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження) прибув із міста Одеса, з метою перетину державного кордону поза пунктами пропуску.

Продовжуючи реалізацію спільного плану та виконуючи свою роль в організації незаконного переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на автомобілі марки «Mitsubishi» моделі «Space Star» державний номер НОМЕР_2 перевіз ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до тимчасового сховища заздалегідь підготовленого помешкання, розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить бабусі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження), з метою очікування темної пори доби, проведення інструктажу та підготовки до безпосереднього переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України.

Перебуваючи у помешканні, розташованому по АДРЕСА_2 у період з 18:00 до 21:00 25.04.2023 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, провів інструктаж, повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , що переправлення через державний кордон України буде здійснено у темну пору доби через Кучурганське водосховище за допомогою човна, а також перевірив особисті речі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , при цьому видаливши із мобільних телефонів останніх інформацію про телефонні дзвінки та переписки, що стосуються організації переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України.

Надалі, близько 22:00 25.04.2023 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію спільного плану та виконуючи свою роль в організації незаконного переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України, на автомобілі марки «Mitsubishi» моделі «Space Star» державний номер НОМЕР_2 забрав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 із тимчасового сховища, розташованого по вул. Павла Каплуна, 119 у с. Кучурган, Роздільнянського району Одеської області та перевіз останніх до заздалегідь визначеного співучасниками місця, а саме місцевого пляжу розташованого поблизу смт. Лиманське, Роздільнянського району, Одеської області (координати: НОМЕР_3 , 29.329), а також вказав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 напрямок руху до човна, де їх мав очікувати ОСОБА_4 , з метою подальшого переправлення через державний кордон України.

Виконавши поради та вказівки військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження), ОСОБА_10 та ОСОБА_9 попрямували у напрямку водойми, де зустрілися із громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 , який на виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, спрямованого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України, заздалегідь за допомогою човна незаконно перетнув державний кордон із Республіки Молдова до території України через Кучурганське водосховище та очікував прибуття ОСОБА_10 із ОСОБА_9 , з метою їх незаконного переправлення з території України до Республіки Молдова через Кучурганське водосховище за допомогою човна.

Надалі, близько 23:15 25.04.2023 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження) та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України, розташував останніх у човні та почав спрямовувати човен у напрямку Республіки Молдова, однак вказана злочинна діяльність була припинена працівниками Держаної прикордонної служби України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України, кваліфіковане як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене щодо кількох осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро покаявся, пояснив, що його попросив його однокласник ОСОБА_12 , який проживає в смт. Первомайськ Республіка Молдова та з яким вони добре спілкуються, перевезти двох його друзів з території України на території РМ на човні по Кучурганському лиману. 24.04.2023 ОСОБА_12 зателефонував йому та сказав, що це необхідно зробити 25.04.2023 на протязі години та дав номер телефона свого знайомого військовослужбовця, який повинен був привезти цих двох осіб чоловічої статі на берег лиману на пляж. Він вночі 25.04.2023 року біля 23.15 на своєму човні приплив з території Республіки Молдова на територію України, зателефонував військовослужбовцю, спитав де ті дві особи, яких необхідно переправити через лиман, підплив до визначеного місця, взяв у човен двох чоловіків та одразу ж вони були затримані прикордонниками. Ніякої грошової винагороди за це однокласник йому не пропонував. Пояснив, що має дружину громадянку України, має на утриманні неповнолітню дитину, просив суд не позбавляти його свободи, оскільки вони сім`єю мають намір проживати в Україні і він буде працювати на будівництві.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення (злочину), а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене щодо кількох осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується позитивно за місцем проживання та попереднього ув`язнення, офіційно не працює, проживає з дружиною та неповнолітньою дитиною на території іншої країни, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, злочин вчинив вперше у молодому віці 29 років.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність тяжких наслідків від злочину, викриття своїх спільників.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Санкцією ч.2 ст.332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семі років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Статтею 69 КК України передбачається можливість суду за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, а також не призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

Згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеної у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021, відповідно до якої частина 1статті 69 КК України надає повноваження суду, у виключних випадках, призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Тобто такі обставини або сукупність обставин мають одночасно відповідати двом умовам: вони визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2статті 66 КК та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Вчинення злочину вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність тяжких наслідків від злочину, викриття своїх спільників визнані судом пом`якшуючі покарання обставинами, та в сукупності з позитивними характеристиками обвинуваченого та висновками органу пробації в досудовій доповіді, складеної 14.09.2023 року, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, дають підстави для призначення ОСОБА_4 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.332 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.332 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки вважає, що виправлення і перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст. 75 КК України, як того просив захисник, суд не вбачає.

Суд вважає, що звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, не буде відповідати принципам справедливості, індивідуалізації призначення покарання та не сприятиме виправленню обвинуваченого й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами та не буде таким, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України.

На думку суду, всі вищенаведені дані про особу обвинуваченого та обставини, які визнані такими, що пом`якшують покарання у цьому випадку не є такими, які б свідчили про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Судом враховується також та обставина, що здійснити контроль за поведінкою засудженого при звільненні від відбування покарання з випробуванням, в даному випадку не є можливим, оскільки ОСОБА_4 місця проживання на території України не має. Наданий суду стороною захисту договір оренди житла у м.Одесі, укладений 20.11.2023 року безпосередньо перед ухваленням вироку у справі дружиною обвинуваченого і не свідчить про те, що ОСОБА_4 має намір проживати в цьому житлі в разі звільнення його від відбування покарання з випробуванням з метою здійснення за ним контролю відповідними державними органами.

Щодо початку перебігу строку відбування покарання, то відповідно до Акту приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 28.04.2023 року ОСОБА_4 був затриманий 25.04.2023 року о 23:40 хвилин працівниками прикордонної служби за незаконний перетин державного кордону України на вхід в Україну поза пунктами пропуску без документів та в подальшому переданий слідчому СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області для обрання запобіжного заходу у зв`язку з повідомленням про підозру у кримінальному провадженні за ч.2 ст.332 КК України.

До набрання вирком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Речовий доказ: надувний резиновий човен «SEAHAWK 3» із веслами, яким користувався ОСОБА_4 та який зберігається у Роздільнянському РВП ГУНП в Одеській області після набрання вироком законної сили за клопотанням сторони захисту, підтриманого стороною обвинувачення, слід повернути власнику.

Керуючись ст.ст. 100, ч.4 ст.174, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання з застосуванням статті 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не пізніше повного відбуття покарання за вироком суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання з 25 квітня 2023 року.

Скасувати арешт, накладений на тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді від 26.04.2023, а саме: надувний резиновий човен «SEAHAWK 3» із веслами, яким користувався ОСОБА_4 .

Речовий доказ: надувний резиновий човен «SEAHAWK 3» із веслами, яким користувався ОСОБА_4 та який зберігається у Роздільнянському РВП ГУНП в Одеській області після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1