Справа № 740/7530/23
Провадження № 1-кп/740/484/23
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

22 листопада 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Ніжині у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000600від 18.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим до 60 діб з урахуванням того, що не зникли ризики, наявні під час застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, ухилення від суду, впливати незаконно на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, надавши письмове клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта не заперечували. Стосовно продовження строку тримання під вартою заперечили. Захисник просив залишити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою без розгляду, оскільки воно подано до суду з порушенням передбаченого ч. 1 ст. 199 КПК України 5-денного строку до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. У разі ж розгляду судом даного клопотання по суті, відмовити у його задоволенні через недоведеність ризиків, на які посилається прокурор. Також захисником подано і підтримано ним та обвинуваченим у судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м"який, зокрема домашній арешт чи інший, проти чого прокурор заперечував.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що справа підсудна Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4, 6 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, які брали участь у підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов висновку про необхідність призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Що стосується клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_4 28.09.2023 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.11.2023 з визначенням розміру застави 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Продовження строку тримання під вартою допускається, якщо існуюють обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також коли наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що обвинувачений обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед судом повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити обвинуваченим такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, судом повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку обвинуваченого.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також суд враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема: стадію судового розгляду, який по суті не розпочато, суть та характер і кримінального правопорушення, у вчиненні якого пред`явлено обвинувачення, його підвищену суспільну небезпечність, кількість епізодів обвинувачення, відсутність судимостей у обвинуваченого, наявність соціальних зв"язків і постійного місця проживання та водночас проходження ним військової служби і необхідність перебування на військовій службі у визначеному командуванням місці, вік та стан здоров`я і відсутність документів про неможливість утримуватися у місцях попереднього ув"язнення, що в сукупності об`єктивно вказує про високу ймовірність переховування від суду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Стороною захисту не надано достатніх даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні № 11036/03 від 18.03.2008 у справі «Ладен проти Польщі», рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Домашній арешт та тримання під вартою є ізоляційними запобіжними заходами, проте рівень ізоляції особи за ними суттєво відрізняється з огляду на умови, пов`язані з позбавленням (обмеженням) волі особи. У цьому контексті домашній арешт є менш жорсткою формою ізоляції підозрюваного та, зокрема, не запобігає можливості вільного спілкування обвинувачених як особисто, так і за допомогою засобів телекомунікації, зокрема зі свідками.

Встановлені у своїй сукупності обставини свідчать про неможливість на даному етапі судового розгляду застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як домашній арешт чи інших більш м`яких.

Враховуючи вимоги ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі, який буде достатній для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, у попередньо визначеному розмірі, а саме 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 600гривень. Також, відповідно до ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки, визначені частиною 5 вказаної статті.

Ураховуючи викладене, у задовленні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст. 174-199, 314-317 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області на 09 годину 30 хвилин 18 грудня 2023 року.

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 січня 2024 року включно, визначивши обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі ста п`ятидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на депозитний рахунок (Одержувач: ТУ ДСАУ у Чернігівській області; Код ; Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; Розрахунковий рахунок UA0005960). У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та покласти на ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до суду за викликом, не відлучатися із зареєстрованого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками цього кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити ОСОБА_4 термін дії зазначених обов`язків у разі звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави до 19 січня 2024 року включно.

Роз`яснити, що згідно ч. 6, 8, 11 ст. 182 КПК України з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК Україні уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави роз`яснити ОСОБА_4 його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується обвинувачений, за якого внесено заставу, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У задовленні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , направити для виконання до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

В судове засідання викликати прокурора, захисника, конвоювати обвинуваченого.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. На ухвалу в частині застосування запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала негайно набирає законної сили і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 22 листопада 2023 року.

Суддя ОСОБА_1