Справа № 441/1995/23 1-кп/441/72/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку в залі суду в м.Городок Львівської області матеріали об`єднаного кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мостиська Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого згідно:

- вироку Мостиського районного суду Львівської області від 10.02.2016р. за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі 15.11.2019 у зв`язку з відбуттям покарання;

- вироку Мостиського районного суду Львівської області від 19.11.2020 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців;

- вироку Мостиського районного суду Львівської області від 11.07.2023 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.ч.3,4 ст.185 КК України на підставі ч.1 ст.71 КК України та відповідно до положень п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;

- вироку Городоцького районного суду Львівської області від 13.10.2023 за ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді арешту строком на чотири місяці;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначено остаточно покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком та вироком Городоцького районного суду Львівської області від 15 серпня 2023 року - 850 грн. штрафу та п`ять років десять місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 850 грн. виконувати самостійно, в іншій частині покарання - з моменту приведення до виконання вироку Мостиського районного суду Львівської області від 11 липня 2023 року у справі № 448/277/2022 (провадження № 1-кп/448/36/2023);

- вироку від 16.11.2023 Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, із врахуванням вироку Мостиського районного суду Львівської області від 11.07.2023, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357, ч. 1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий за умисні, корисливі злочини, востаннє 19 листопада 2020 року Мостиським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, та згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців, маючи не зняту та непогашену судимість за умисні корисливі злочини проти власності на шлях виправлення та перевиховання не став і повторно вчинив умисні корисливі злочини проти власності та в умовах воєнного стану.

Так, 26 липня 2023 року приблизно о 17 годині 37 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Богдана Хмельницького, 2 в м. Городок, Львівської області, помітив паспорт громадянина України, залишений на правому пасажирському сидінні автомобіля "Volkswagen Passat" р.н.з. НОМЕР_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що останній направився до магазину та не зачинив за собою двері автомобіля на замок, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення паспорта громадянина України, усвідомлюючи, що паспорт є документом, який посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, a тому має силу офіційного документа, діючи умисно, протиправно, через не зачиненні двері проник у салон автомобіля "Volkswagen Passat" р.н.з. НОМЕР_1 , та вчинив крадіжку паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 29 грудня 2001 року Городоцьким РВУМВС України у Львівській області, на ім`я ОСОБА_5 , яким незаконно заволодів, помістивши його до внутрішньої правої кишені штанів та залишив місце вчинення злочину залишившись непоміченим для оточуючих.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України, а саме незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Крім цього, 26 липня 2023 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , оглянув раніше викрадений паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 29 грудня 2001 року Городоцьким РВУМВС України у Львівській області, на ім`я ОСОБА_5 , та виявив всередині грошові кошти у сумі 500 грн., належні потерпілому ОСОБА_5 , якими в цей же час вирішив заволодіти, залишивши їх собі, не повідомивши ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи повторно, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на протиправне збагачення, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який у подальшому був неодноразово продовженим, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вийняв грошові кошти з паспорта потерпілого та помістив їх у праву кишеню своїх штанів, розпорядившись ними на власний розсуд та спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_5 , матеріальну шкоди у розмірі 500 гривень 00 копійок.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Крім цього, 26 липня 2023 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , виявив всередині раніше викраденого паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 29 грудня 2001 року Городоцьким РВУМВС України у Львівській області, на ім`я ОСОБА_5 , пластикову карту банку «ПУМБ» № НОМЕР_3 , належну ОСОБА_5 . Надалі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, оглянув вказану банківську картку та виявив записаний пін-код до неї. Усвідомивши наявність пін-коду до банківської картки, в цей час у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на її крадіжку.

Діючи умисно, маючи умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, не повідомивши про наявність у нього банківської картки її власника, ОСОБА_5 , працівників банку «ПУМБ» та правоохоронних органів, з метою подальшого використання у корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, залишив собі належну потерпілому пластикову банківську платіжну картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_3 , розпорядившись викраденим документом на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а саме викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Крім цього, після викрадення офіційного документа, а саме банківської платіжної карти, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , 26 липня 2023 року в період часу з 17 години 40 хвилин по 17 годину 49 хвилини, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який у подальшому був неодноразово продовженим, керуючись прямим умислом, на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, перебуваючи у приміщенні відділення «ПриватБанк», володіючи пін-кодом до банківської картки «ПУМБ» № № НОМЕР_3 належної потерпілому ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків для власника банківської картки, і бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно здійснив крадіжку безготівкових грошових коштів в сумі 600 грн., шляхом їх зняття через термінал у вказаному відділенні «ПриватБанку», заволодівши у такий спосіб грошовими коштами потерпілого та спричинивши йому своїми умисними діями матеріальної шкоди в сумі 600 гривень 00 копійок.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 , заподіяна матеріальна шкода у сумі 1100 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення упродовж 2022 року низки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.ч.3, 4 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став, та знову повторно вчинив нові корисливі злочини проти власності.

Так, 11 січня 2023 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який у подальшому був неодноразово продовженим, діючи умисно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на особисте протиправне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел прибув на відкриту польову місцевість, поблизу вул. Дрогобицька у с. Нове Село, Львівського району Львівської області, за місцем знаходження лінії передачі даних геологічних досліджень 1120, пікет 5372, де скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом від`єднання проводів руками демонтував від геологорозвідувальної мережі, яка належить ТОВ «ЕНТЕРПРАЙЗ ЛТД», акумуляторну батарею марки «LEOCH DJM 12-75», вартістю 6 665 гривень 63 копійки, яку таємно викрав, помістивши собі на плече та покинув місце вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, а саме таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Також, ОСОБА_3 13 липня 2023 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який у подальшому був неодноразово продовженим, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на особисте протиправне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел прибув на відкриту польову місцевість, що у с. Підмогилка, Львівського району Львівської області, за місцем знаходження лінії передачі даних геологічних досліджень 1540, пікет 427-428, де скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розрізання за допомогою канцелярського ножа, демонтував від геологорозвідувальної мережі 36 метрів кабелю сейсмічної коси STPL 55-4 FDU CABEL, вартістю 2 116 гривень 80 копійок, та шеєр FM4 connector for STPL CABEL у кількості 2 штук, вартістю 109 гривень 90 копійок, які таємно викрав, помістивши у полімерний пакет та покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном ТОВ «ЕНТЕРПРАЙЗ ЛТД» на загальну вартість 2 226 гривень 70 копійок розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану.

Крім цього, 03 серпня 2023 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який у подальшому був неодноразово продовженим, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на особисте протиправне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел прибув на відкриту польову місцевість, що у с. Коропуж, Львівського району Львівської області, за місцем знаходження лінії передачі даних геологічних досліджень 1378, пікет 5339, де скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом від`єднання проводів руками демонтував від геологорозвідувальної мережі, яка належить ТОВ «ЕНТЕРПРАЙЗ ЛТД», акумуляторну батарею марки «LEOCH LPL 12-75», вартістю 5 576 гривень 20 копійок, яку таємно викрав, помістивши собі на плече та покинув місце вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Потерпілим від кримінальних правопорушень є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНТЕРПРАЙЗ ЛТД», заподіяна матеріальна шкода у сумі 14 468,53 грн.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені в обвинувальних актах та оголошені прокурором. Пояснив, що дати не пам`ятає, приблизно у липні 2023 року привласнив паспорт ОСОБА_5 , гроші належні потерпілому та банківську картку, якими розпорядився на власний розсуд, крім того у січні, липні та серпні 2023 року, знаючи про введення воєнного стану в Україні, умисно вчиняв викрадення проводів та акумуляторних батарей, використовував канцелярський ніж для демонтажу мережі кабелів, крадіжки вчиняв таємно, краденим розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється, шкодує про вчинене, усвідомив наслідки своїх дій та зробив відповідні висновки, просить суд суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та на розгляд обвинувальних актів без дослідження доказів, якими підтверджуються встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також згідний із встановленими обмеженнями оскарження вироку.

Потерпілий ОСОБА_5 та представники потерпілого ТзОВ « ЕНТЕРПРАЙЗ ЛТД» в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд даного кримінального провадження за їх відсутності. При цьому вказали, що претензій до обвинуваченого як матеріального так і морального характеру не мають , щодо призначеного покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставин, викладених в обвинувальних актах, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюють ся та обмежитись допитом обвинуваченого.

Оцінивши кожен доказ окремо та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про повне доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та вважає, що його дії вірно кваліфіковано: за ч.3 ст.357, оскільки він незаконно заволодів будь-яким способом паспортом, за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, за ч.1 ст. 357 КК України у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кількість епізодів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема характеру вчинених дій, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст.12 КК України відносяться як до проступків так і до тяжких злочинів.

Законодавство звертає увагу суду на те, що підхід для визнання обставини такою, яка пом`якшує покарання не повинен бути формальним, у кожному випадку обставини на підтвердження їх наявності мають підлягати ретельній перевірці на відповідність фактичним обставинам справи.

При вирішенні питання, чи є розкаяння винного щирим, суд повинен керуватися як суб`єктивним, внутрішнім переконанням, так і доказами, наявними в матеріалах справи.

При розгляді справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчинених кримінальних правопорушень, дав критичну оцінку своїм діям, потерпілі цивільного позову заявляти не бажають.

Таким чином, суд, приймаючи зазначене, вважає, що за даним кримінальним провадженням обвинувачений щиро розкаявся, і таке суд відповідно до вимог ст.66 КК України відносить відповідно до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.67 КК України по епізодах вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, судом визнається: рецидив злочинів, оскільки, як вбачається з вимоги УІАП ГУ НП, обвинувачений має не зняту та непогашену в порядку, встановленому законом, судимість за вчинення попередніх умисних злочинів.

Судом також враховується характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності; його (обвинуваченого) стан здоров`я - на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; його сімейний та матеріальний стан - неодружений, офіційно не працевлаштований, усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчинених кримінальних правопорушень; суд враховує також думку потерпілих та відсутність у них претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_3 .

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд при призначенні покарання також виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції сторони обвинувачення, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статей обвинувачення із застосуванням ст. 70, ч.4 ст.70 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити відповідно до правил, передбачених ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Окрім того, судом встановлено, що вироком Городоцького районного суду Львівської області від 13.10.2023 ОСОБА_3 засуджено та призначено остаточно покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань за вказаним вироком та вироком Городоцького районного суду Львівської області від 15 серпня 2023 року на 850 грн. штрафу та п`ять років десять місяців позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 850 грн. вироком встановлено виконувати самостійно.

Також вироком Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, із врахуванням вироку Мостиського районного суду Львівської області від 11.07.2023, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Якщо після постановлення вироку у справі встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку суд на підставі ч.4 ст. 70 КК України може застосувати принцип часткового (повного) складання призначених покарань.

Таким чином, приєднання не відбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає остаточне покарання.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ч.1 ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а також ст.75 КК України та призначення покарання з випробуванням,- суд не вбачає.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід ОСОБА_3 тримання під вартою обрано Мостиським районним судом Львівської області у іншому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. ст.357, ч.3 ст.357, ч. 4 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді одного року обмеження волі;

- за ч.3 ст. 357 КК України - у виді одного року обмеження волі;

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попередніми вироками Городоцького районного суду Львівської області від 13.10.2023 та Галицького районного суду м.Львова від 16.11.2023, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 6 (шість ) років.

Покарання у виді штрафу визначеного ОСОБА_3 вироком Городоцького районного суду Львівської області від 15 серпня 2023 року - 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Мостиського районного суду Львівської області від 11.07.2023 (у справі №448/277/22, провадження № 1-кп/448/36/2023) до моменту набрання чинності цим вироком - з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження не обирався.

Речові докази, а саме: паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 та банківську картку «Пумб», фрагмент паперу з цифрами, що згідно розписки передані на зберігання ОСОБА_5 , залишити йому як власнику (постанова про визнання речовим доказом), і вважати йому повернутими;

інформаційну виписку про рух коштів по персональній картці «Пумб» ОСОБА_5 залишити при матеріалах справи;

акумуляторну батарею сіро-чорного кольору без ідентифікуючих даних, що у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, кабель оранжевого кольору, довжиною 36 метрів із візуально виявленим маркуванням REU.T «18-11» U 0062202 SES, що у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП повернути потерпілому ТзОВ « ЕНТЕРПРАЙЗ ЛТД»;

компакт-диск торгової марки «Вербатіум», СД-Р 700 МВ на якому міститься 40 короткометражних відеозаписів під умовними назвами - залишити при матеріалах справи.

Процесуальні витрати по справі: за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3618/23 від 22.08.2023 в сумі 260 грн (двісті шістдесят грн.); за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4749/23 від 22.08.2023 в сумі 280 (двісті вісімдесят) гривень 00 коп.; за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3678/23 від 23.08.2023 в сумі 260 (двісті шістдесят грн) гривень 00 коп.; а всього 800 грн, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження не обирався.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1