Справа №443/2154/23
Провадження №1-кп/443/179/23
ВИРОК

іменем України

04 грудня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 03.04.2023, який надійшов зі Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області 22.11.2023 щодо обвинувачених

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Збора, Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого раніше не судимого, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Збора, Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 22.02.2022 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років без конфіскації майна, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, -

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 якого засуджено 22.02.2022 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років без конфіскації майна, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, та особою матеріали щодо якої виділено у окреме кримінальне провадження, 31 березня 2023 року близько 20:00 діючи за попередньою змовою та перебуваючи неподалік земельної ділянки, яку використовує згідно договору суборенди земельної ділянки ТзОВ «Беррі Партнер», яка розташована неподалік с. Чертіж, Стрийського району Львівської області, де у них виник умисел на вчинення крадіжки. Надалі, обвинувачені та особа матеріали щодо якої виділено у окреме кримінальне, з метою реалізації задуманого, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою спільно умисно, таємно, в умовах воєнного стану, скориставшись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, зайшли на територію вищевказаної земельної ділянки, яка не огороджена та не охороняється, звідки викрали саджанці лохини сорту «Блюджей», в кількості 337 саджанців, вартістю 118 гривень 00 копійок за один саджанець, загальною вартістю 39 766 гривень 00 копійок, які завантажили у багажне відділення автомобіля марки «ВАЗ 21065», р.н. НОМЕР_1 та на даному автомобілі покинули місце події, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Своїми умисними діями спричинили ТзОВ «Беррі Партнер» матеріальну шкоду на загальну суму 39 766 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції по інкримінованому кримінальному правопорушенні, обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції по інкримінованому кримінальному правопорушенні, та обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції по інкримінованому кримінальному правопорушенні, кожен вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що дійсно вчиняв інкримінований йому злочини проти власності, зокрема 31 березня 2023 року близько 20:00 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особою матеріали щодо якої виділено у окреме кримінальне провадження, перебуваючи неподалік земельної ділянки ТзОВ «Беррі Партнер», яка розташована неподалік с. Чертіж, Стрийського району Львівської області, де у них виник умисел на вчинення крадіжки, скориставшись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зайшли на територію вищевказаної земельної ділянки, яка не огороджена та не охороняється, звідки викрали саджанці лохини сорту «Блюджей», в кількості 337 саджанців, які завантажили у багажне відділення автомобіля марки «ВАЗ 21065», р.н. НОМЕР_1 та на даному автомобілі покинули місце події, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. У свою чергу обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що 31 березня 2023 року близько 20:00 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та особою матеріали щодо якої виділено у окреме кримінальне провадження перебуваючи неподалік земельної ділянки ТзОВ «Беррі Партнер», яка розташована неподалік с. Чертіж, Стрийського району Львівської області, де у них виник умисел на вчинення крадіжки, скориставшись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зайшли на територію вищевказаної земельної ділянки, яка не огороджена та не охороняється, звідки викрали саджанці лохини сорту «Блюджей», в кількості 337 саджанців, які завантажили у багажне відділення автомобіля марки «ВАЗ 21065», р.н. НОМЕР_1 та на даному автомобілі покинули місце події, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що 31 березня 2023 року близько 20:00 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та особою матеріали щодо якої виділено у окреме кримінальне провадження перебуваючи неподалік земельної ділянки ТзОВ «Беррі Партнер», яка розташована неподалік с. Чертіж, Стрийського району Львівської області, де у них виник умисел на вчинення крадіжки, скориставшись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зайшли на територію вищевказаної земельної ділянки, яка не огороджена та не охороняється, звідки викрали саджанці лохини сорту «Блюджей», в кількості 337 саджанців, які завантажили у багажне відділення автомобіля марки «ВАЗ 21065», р.н. НОМЕР_1 та на даному автомобілі покинули місце події, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачені винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали повністю.

Просить ОСОБА_3 обрати покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. ОСОБА_4 просить обрати покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. ОСОБА_5 просив обрати покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України, остаточно покарання призначити у виді 5 (п`ять) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Долю речових доказів та питання скасування арешту не вирішувати, оскільки щодо однієї особи матеріали виділено у окреме кримінальне провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Отримавши показання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні ними кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 , таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 , таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_5 , таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не працюючий, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем реєстрації. Обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення,

Як вбачається з обвинувального акту в межах даного кримінального провадження, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 67 КК України, визначено вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст.185 КК України, відповідальність настає за вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що виключає можливість врахування вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою як обставину, яка обтяжує покарання, а відтак таку обтяжуючу покарання обставину слід виключити.

Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не працюючий, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення,

Як вбачається з обвинувального акту в межах даного кримінального провадження, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , передбаченою ст. 67 КК України, визначено вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст.185 КК України, відповідальність настає за вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що виключає можливість врахування вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою як обставину, яка обтяжує покарання, а відтак таку обтяжуючу покарання обставину слід виключити.

Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, не працюючий, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення,

Як вбачається з обвинувального акту в межах даного кримінального провадження, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , передбаченою ст. 67 КК України, визначено вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст.185 КК України, відповідальність настає за вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 , інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що виключає можливість врахування вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою як обставину, яка обтяжує покарання, а відтак таку обтяжуючу покарання обставину слід виключити.

Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченої ч.4 ст. 185 КК України.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.02.2022 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Вищевказане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 , вчинив після постановлення вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.02.2022, під час іспитового строку, а саме 31.03.2023.

Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі вчинення засудженим під час іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України.

Суд вважає за необхідне призначити покарання відповідно до ч.1 ст.71 Кримінального кодексу України, оскільки якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_5 , слід призначити із врахуванням приписів ст. 71 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Оскільки судом встановлено, що матеріали щодо однієї особи виділено у окреме кримінальне провадження, яке продовжується, то питання щодо речових доказів та скасування арешту не вирішується.

Цивільні позови не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, шляхом часткового складання покарань, приєднати невідбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.02.2022, і остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_5 у виді цілодобового домашнього арешту, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_1