Справа № 135/239/22
Провадження № 1-кп/147/7/24
УХВАЛА

25 січня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених, адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 02.06.2021, про обвинувачення:

ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_9 у вчиненнi кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненнi кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_15 у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненнi кримiнального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Тростянецького районного суду Вінницької області з Вінницького апеляційного суду на підставі ухвали суду від 29.04.2022 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 02.06.2021, про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_9 у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненнi кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_8 у вчиненнi кримiнального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Ухвалою суду від 10.05.2022 призначено підготовче судове засідання.

29.11.2022 призначено судовий розгляд даного кримінального провадження.

25.01.2024 прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_16 до суду було подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 строком на 2 місяці.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, а тому він у будь-який момент без зайвих труднощів може покинути місце свого проживання, під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснювати спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Прокурор також зазначив, що здобуті докази дають підстави вважати, що обвинувачений та його спільники діяли у співучасті з іншими особами, а тому ОСОБА_7 може незаконно впливати на інших причетних осіб або свідків у даному кримінальному провадженні, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказав, що ризики незаконного впливу на свідків залишаються актуальним, з огляду на, передбачену КПК України, процедуру отримання показань від осіб, які є свідками.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а тому у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків, він може у будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Також, обвинувачений може впливати на інших причетних осіб або свідків у кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох епізодів злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному виготовленні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, які мали місце 05.09.2021 та 13.09.2021, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна. Окрім того, обвинувачений ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, тому він може без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та під загрозою суворої міри покарання здійснити спроби переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Також, здобуті під час досудового розслідування докази дають підстави вважати, що ОСОБА_8 та його спільники діяли у співучасті з іншими особами, тому він може незаконного впливати на інших причетних осіб або свідків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання про продовження дії запобіжних заходів відносно обвинувачених строком на 2 місяці, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати й на даний час.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, адвокат ОСОБА_11 , заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Захисник зазначила, що її підзахисний виконує усі покладені на нього обов`язки і буде достатньо застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_12 , просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки відсутні ризики, на які посилається прокурор. Захисник вважає за доцільне змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_8 при розгляді клопотання прокурора поклався на розсуд суду. Також не заперечив щодо розгляду даного клопотання за відсутності його захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши подані прокурором клопотання, матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст.177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинувачених.

У відповідності до частини 2 статті 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Окрім того, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Тобто, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого); міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; постійного місця роботи, навчання; репутація, майновий стан підозрюваного (обвинуваченого); наявність судимостей; повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (обвинувачується) особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється (обвинувачується) особа.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою суду від 13.12.2023 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 11.02.2024 включно. Також, зобов`язано обвинувачених прибувати за викликом до суду невідкладно; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту з мотивувальної частини Рішення № 10-рп/2011 від 11 жовтня 2011 року).

Відповідно до п.9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків.

Суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинувачених: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, іншого обвинуваченого у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненнi кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 3 ст. 311 КК України, а ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненнi кримiнального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України є тяжкими злочинами, а злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України- особливо тяжким злочином. А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин: обставини вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінується обвинуваченим, даних про їх особу, наявності суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, враховуючи продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає доведеним стороною обвинувачення обставин, які виправдовують подальше продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічну пору доби обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Доказів про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання, суду не надано, крім того, даний запобіжний захід жодним чином не порушує нормальний життєвий ритм обвинувачених.

З урахуванням вищевикладеного клопотання підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 176-178, 181, 194, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., що полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 25.03.2024 включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 прибувати за викликом до суду невідкладно; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., що полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 25.03.2024 включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 прибувати за викликом до суду невідкладно; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., що полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 25.03.2024 включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 прибувати за викликом до суду невідкладно; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них обов`язків.

В разі невиконання обов`язків, до обвинувачених може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Виконання ухвали, в частині продовження дії запобіжного заходу, доручити органам Національної поліції.

Контроль за виконанням ухвали покласти на групу прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу може бути оскаржено в частині вирішення питання щодо запобіжного заходу протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 08-45 год. 26.01.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3