Справа № 199/2093/20
У Х В А Л А

05 жовтня 2023 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002016, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в частині обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки останній обвинувачується у вчинені вказаного злочину 21 серпня 2018 року, тобто минув визначений ст. 49 України п`ятирічний строк давності за чиною редакцією ч. 3 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 і потерпілий ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання, оскільки строки давності за вказаним злочином не минули.

Вирішуючи клопотання, суд враховує, що за п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд враховує, що за змістом клопотання захисника, сторона захисту вважає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України в редакції Закону України № 3233-IX від 13 липня 2023 року, згідно якої вчинення такого злочину, а саме: шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому, карається штрафом від чотирьох тисяч до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Така позиція сторони захисту ґрунтується на тому, що прокурором обвинувачення в суді було змінене, а редакція ч. 3 ст. 190 КК України в зміненому обвинувальному акті не зазначена.

Суд виходить з того, що за обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину 30 серпня 2018 року, обвинувальний акт надійшов до суд 31 березня 2020 року, а 13 вересня 2023 прокурором в суді було змінено обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України. При цьому обвинувальний акт не містить редакції ч. 3 ст. 190 КК України (як і первісний обвинувальний акт), однак зі змісту зміненого обвинувального акту та викладеної в ньому мотивації змінення вбачається, що прокурором було змінено виключно виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а правова кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність не змінювалася, у зв`язку з чим ОСОБА_5 і надалі обвинувачується у заволодінні чужим майно шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно у великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України в редакції Законами України № 270-VI від 15 квітня 2008 року, яка була чинною як на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 діяння, так і на час спрямування обвинувального акту до суду.

Відповідні діяння: заволодіння чужим майно шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно у великих розмірах, за чинною редакцією ст. 190 КК України передбачені частиною четвертою, санкція якої передбачає таке саме покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, як і санкція ч. 3 ст. 190 КК України в редакції Законами України № 270-VI від 15 квітня 2008 року.

Суд вважає за необхідне зауважити, що зміна нумерації частин ст. 190 КК України з третьої на четверту не є передбаченим ч. 1 ст. 5 КК України пом`якшенням кримінальної відповідальність, за яким відповідний закон має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

За передбаченою ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15 листопада 2011 року) класифікацією злочинів, злочин у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_5 є тяжким.

Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону України № 1183-VII від 08 квітня 2014 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до дня набрання вироком законної сили минули такі строки … десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Оскільки з дня вчинення інкримінованих ОСОБА_5 діянь, які за обвинувальним актом кваліфіковані як тяжкий злочин, десять років не минуло, строк давності на цей не закінчився, отже передбачені законом підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з цих підстав відсутні.

За наведених обставин, клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з цих підстав - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

05.10.2023