УХВАЛА

судового засідання

12.01.2024 слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

в ході судового розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в залі суду, розглянувши клопотання слідчого СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_3 , погодженого прокуроркою Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000067 від 11.01.2024р., про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, громадянину України, не одруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючому, раніше судимому, останній раз вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2023 за ч.1 ст. 384 із застосуванням ст.. 71 КК України до 3(трьох) років 1 ( одного) місяця позбавлення волі

обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 4 ст.185 КК України.

Прокурори, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні прокурорки Франківської окружної прокуратури м. Львова, Львівської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Слідчий ОСОБА_3

Сторона захисту адвокат ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

Слідчим відділом Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000067 від 11 січня 2024 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, востаннє вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23.11.2023р. за ч.1 ст. 384 із застосуванням ст.71 КК України до 3(трьох) років 1 ( одного) місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили і підлягає виконанню. Тобто на даний час ОСОБА_5 мав би відбувати покарання та знаходитися в місцях позбавлення волі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 11.01.2024р. близько 20 год 00 хв., усвідомлюючи, що Указом Президента України №64/2022 від «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від №2102 IX (із подальшими змінами) в Україні введено воєнний стан, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , подолавши огорожу, проник на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, розуміючи, що його дії не помічені сторонніми особами, повторно, таємно, проник в житловий будинок, звідки спільно з ОСОБА_8 викрав особисте майно ОСОБА_9 , а саме: три колонки акустичні «SONY» з шнурами; чотири вінчики - змішувачі до електричного міксера; набір металевих форм, який складається із трьох штук для випічки; декоративну фігуру з годинником; термокружку з написом «THERMOS»; станок для гоління торгової марки «Маnкеу»; металевий підсвічник; DVD програвач (плеєр) сірого кольору з написом «S - master» з блоком живлення; футляр чорного кольору з вмістом двох ручок; глюкометр з написом «RIGHTES» в чохлі чорного кольору; наплічник (рюкзак) фіолетового кольору з написом «Jon Sport»; пару чоловічого зимового шкіряного взуття 44 розміру з написом «SAFARI»; пару жіночого зимового шкіряного взуття 39 розміру; праску «PHILIPS» в червоній сумці; міксер торгової марки «Grant»; в`язаний шарф біло-чорного кольору в клітинку, чим завдали потерпілій матеріальної шкоди на суму близько 30 000 гривень.

Однак, свій умисел не змогли довести до кінця, з обставин, що не залежали від їх волі, оскільки були зупинені жителем сусіднього будинку.

Відтак, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

11.04.2024р. ОСОБА_5 затримано слідчим ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчиненого ним злочину.

12.01.2024р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом огляду місця події від 11.01.2024;

-протоколом огляду від 12.01.2024;

-протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України;

-протоколами допитів свідків;

-протоколом допиту потерпілого;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий покликається на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий 15.04.2022р. Галицьким районним судом м. Львова за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, терміном 3 роки позбавлення волі, однак на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки.

Слідчий та прокурор зазначають, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Окрім того, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст. 2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не гула піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, при вивченні особи підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, 11.01.2024р. затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також може продовжити свою протиправну діяльність, а саме вчиняти подібні кримінальні правопорушення, аналогічні тому, у якому зараз підозрюється, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, та наявність відповідних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Як вважають слідчий та прокурор, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки є явно недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з огляду на те, що на даний час не встановлено близьких родичів, чи інших осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків.

Застосування запобіжного заходу у виді застави до підозрюваного ОСОБА_5 , не може бути мотивовано обґрунтованим, оскільки останній раніше судимий, не має офіційного джерела доходів, офіційно не працевлаштований, не має достатньо майна для внесення застави, а відтак такий запобіжний захід є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення та не може бути підозрюваним виконаний.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є також недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки враховуючи міру покарання, яка може бути застосована судом у разі визнання ОСОБА_5 , винним у вчиненні вказаного злочину, останній зможе ухилитися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

При цьому слідчий та прокурор з огляду на санкцію інкримінованого злочину у даному кримінальному провадженні, вважають, що підозрюваний у подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання. Просять клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурорка та слідчий клопотання підтримали, пояснення щодо доводів та обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, надали аналогічні викладеним у клопотанні.

Сторона захисту - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив щодо застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість просив суд застосувати до підозрюваного домашній арешт. Зазначив, що на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо його винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання та дослідження доказів. Крім того, його підзахисний проживає з матір"ю, має соціальні зв"язки.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просив не застосовувати до нього запобіжний захід тримання під вартою, а застосувати цілодобовий домашній арешт.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, а також надані прокуроркою та слідчим матеріали кримінального провадження, заслухавши висновок прокурорки, думку адвоката і підозрюваного, перевіривши їх на узгодженість, як слідчий суддя, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому враховую також, що відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п"яти) до 8 (восьми) років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення на даній стадії кримінального переслідування, є достатньо вмотивованою прокуроркою та слідчим, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 засуджений до реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі, однак ухиляється від виконання вироку.

Як слідчий суддя, вважаю об`єктивними застереження прокурорки та слідчого щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не буде дотримуватись обов`язків, які б були покладені на нього.

До такого висновку приходжу об`єктивно, оцінивши особу підозрюваного та матеріали кримінального провадження, що його характеризують.

Як вбачається із вимоги ІЦ, ОСОБА_5 неодноразово судимий за злочини проти власності. У нього відсутні тісні соціальні зв`язки, підозрюється у злочинних діях, які вчинив під час дії в Україні воєнного стану.

Відтак, вказані обставини та воєнний стан у державі, об`єктивно переконують слідчого суддю у наявності підстав вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, сумнівними є запевнення захисту та підозрюваного, що ним не буде вчинятися протиправна діяльність, оскільки ці обіцянки не є переконливими а фактичні обставини, що встановлені судом, говорять про протилежне.

При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких, обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

У той же час, враховую судову практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Отже, Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З огляду на вищезазначене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, приходжу до переконання, про доведеність прокуроркою і слідчим у клопотанні обставин, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Відтак, обраний органом досудового розслідування відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, мотивів, та обставинам вчинення злочину, що інкримінується підозрюваному, забезпеченню прав потерпілої, а також покаранню, що може бути призначене, в разі визнання його, підозрюваного ОСОБА_5 , винуватим.

З цих підстав вважаю непереконливими і необґрунтованими доводи адвоката ОСОБА_7 .

Таким чином, виходячи з положень КПК України, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 слід відмовити.

Строк тримання під вартою слід рахувати з часу затримання підозрюваного у порядку ст. 208 КПК України, та строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а тому з цих підстав клопотання слідчого і прокурора, підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на категорію інкримінованого ОСОБА_5 злочину, не знаходжу підстав які б перешкоджали визначити заставу, і, таку заставу слід визначити з урахуванням матеріального становища підозрюваного у вигляді 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01 січня 2024 року становить 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177 -178 , 183, 193, 194, 196, 369 - 372 КПК України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокуроркою, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 000067 від 11.01.2024р., ОСОБА_4 , задоволити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у кримінальному провадженні № 000067 від 11.01.2024р. у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 10 березня 2024 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в сумі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, IBAN:UA0000757, , одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора,слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівської установи виконання покарання (№19) УДПтСУ у Львівській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівської установи виконання покарання (№19) УДПтСУ у Львівській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області, а також Франківський районний суд м. Львова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено об 08 год. 30 хв. 17 січня 2024 р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення її повного тексту.

Копію ухвали учасники кримінального провадження можуть отримати в секретаря судового засідання.

Слідчий суддя ОСОБА_1