ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1003/17

Провадження № 11-сс/4820/411/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000599 від 22 листопада 2016 року, за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду від 06 жовтня 2023 року задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000599 від 22 листопада 2016 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.308 КК України,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Латвії, уродженця, м. Рига, Латвійська Республіка, жителя АДРЕСА_1 ,

та застосовано відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

У випадку звільнення з-під варти покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого СВ ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця роботи та проживання;

-утримуватися від спілкування з свідками по даному кримінальному провадженні за винятком необхідності, викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну).

Постановлено з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваного, обвинуваченого вважати таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 15 год 30 хв 05 жовтня 2023 року.

Строк дії ухвали постановлено рахувати до 15 год 30 хв 09 листопада 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого СВ ВнП №4 Хмельницького РУп ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2023 року та обрати ОСОБА_7 міру запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання із застосуванням засобів електронного контролю, визначити мінімальний розмір застави в межах, визначених законом для такої категорії злочинів.

Уважав, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме, що він має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Зокрема, посилався на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме: дружину, сина, неповнолітню доньку та постійне місце проживання.

Посилався на те, що на даний час не має необхідності застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а буде достатньо застосувати до нього такий запобіжний захід як цілодобовий арешт із застосуванням засобів електронного контролю за постійним місцем проживання.

Крім того, сторона захисту вважала, що судом першої інстанції жодним чином не обґрунтована позиція з приводу застосування альтернативного заходу застави у найвищій сумі передбаченої КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив змінити йому застосовану міру запобіжного засобу.

Посилався на те, що підстав для тримання під вартою не вбачається, а провадження не має достатніх доказів його винуватості.

Вказував, що на територію України повернувся сам добровільно, а тому підстав задовольняти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у слідчого судді місцевого суду не було.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; в режимі відеоконференції підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційних скарг з викладених у них мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 щодо доводів апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про таке.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 09 вересня 2016 року близько 18 год 50 хв, перебуваючи у с. Захарівні Хмельницького району, домовилися між собою про викрадення маку з полів, що знаходяться у с. Говори Красилівського району для подальшого вжитку. Після цього вони попрямували в с. Говори Красилівського району з метою викрадення наркотичних засобів, де, діючи за попередньою змовою між собою, умисно, зайшли на поле № НОМЕР_1 орендоване ТОВ «Лампка Агро» зі сторони с. Говори Красилівського району, на якому знаходились залишки маку снотворного та не маючи відповідного дозволу, всупереч ст.ст.2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», постанови Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, якою затверджено Порядок провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, шляхом збирання з поля верхніх частин рослин снотворного маку таємно здійснили спробу викрадення із вищевказаної охоронюваної земельної ділянки 2591 головок снотворного маку, які в подальшому склали в 4 мішки із синтетичного матеріалу та 1 пакет з написом «BOSS» та побачивши охоронців даного поля почали тікати, намагаючись залишити вказану земельну ділянку, взявши з собою вказані мішки з головками маку, однак були затримані даними охоронцями, чим не змогли довести злочин до кінця із причин, що не залежали від їхньої волі.

Рослини, вилученні у ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які надані на експертизу, мають анатомо-морфологічні ознаки, характерні для рослин снотворного маку, містять наркотично активні алкалоїди опію, морфін, кодеїн та є особливо небезпечним наркотичним засобом - маковою соломою. Маса макової соломи (в перерахунку на висушену речовину) становить: 3085,64 г, що згідно Таблиці «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року є великим розміром.

21 листопада 2016 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.308 КК України.

22 листопада 2016 року винесена постанова про виділення матеріалів досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.308 КК України в окреме провадження №0000599.

28 листопада 2016 року ОСОБА_7 оголошено в розшук.

28 листопада 2016 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000599 зупинене на підставі п.2 ч.1 ст.280 КК України.

15 лютого 2017 року ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28 квітня 2017 року підозрюваний ОСОБА_7 був затриманий згідно ухвали слідчого судді Красилівського районного суду від 15 лютого 2017 року.

28 квітня 2017 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.308 КК України.

29 квітня 2017 року ОСОБА_7 ухвалою судді Красилівського районного суду обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

05 травня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду від 29 квітня 2017 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишено без змін та покладено нв підозрюваного відповідні обов`язки.

14 травня 2017 року ОСОБА_7 порушив покладені на нього слідчим суддею обов`язки та виїхав за межі України через пункт пропуску Рава-Руська.

18 травня 2017 року на підставі ч.2 ст.181 КПК України ОСОБА_7 оголошено в розшук.

18 травня 2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000599 зупинене у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місце знаходження не відоме.

03 листопада 2017 року ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду від 02 лютого 2018 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Після екстрадиції ОСОБА_7 на територію України і не пізніше як через сорок годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_7 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

05 жовтня 2023 року о 15 год 30 хв підозрюваного ОСОБА_7 було затримано за адресою АДРЕСА_1 .

06 жовтня 2023 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.308 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити певні дії, передбачені КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя місцевого суду вважав доведеними обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Окрім того, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу і слідчий суддя вважає її достатньою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя місцевого суду прийшов до висновку, що є підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді місцевого суду погоджується й колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Так, запобіжний захід застосовується виключно задля запобігання встановленим ризикам, факт існування яких є доведеним стороною обвинувачення.

Визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.308 КК України, за яке санкцією відповідної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Будучи особою, щодо якої ухвалою суду застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, він порушив покладені на нього обов`язки та виїхав за межі України, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук.

За таких обставин, слідчий суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків: у зв`язку із суворістю покарання можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вони дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Ураховуючи та досліджуючи всі наведені стороною обвинувачення ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід це процесуальний захід, який полягає у тимчасовому обмеженні прав людини органом досудового розслідування, досягненням якого є певна мета.

Урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинення підозрюваним певних дій, колегія суддів приходить до висновку, про неможливість застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що мотиви прийнятого слідчим суддею місцевого суду рішення належним чином є обґрунтованими.

В даному випадку стороною обвинувачення є доведеним, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Ухвала слідчого судді місцевого суду відповідає вимогам ст.196 КПК України.

Висновок слідчого судді щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зроблений з врахуванням відомостей щодо особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, стану здоров`я та з огляду на те, що органом досудового розслідування на час розгляду слідчим суддею місцевого суду клопотання про обрання запобіжного заходу доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 не спростовують висновку слідчого судді місцевого суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлене з дотриманням зазначених вимог чинного законодавства.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був обраний слідчим суддею на час розгляду клопотання слідчого, повною мірою відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Слідчий суддя місцевого суду належним чином урахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу підозрюваного, соціальні зв`язки, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду не спростовано фактів того, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства, зможе запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам.

Указані обставини в поданій апеляційній скарзі перевірені та враховані колегією суддів апеляційного суду, однак не є визначальними та достатніми для задоволення вимог скарги.

Так, слідчий суддя місцевого суду перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Колегія суддів звертає увагу, що запобіжний захід тримання під вартою застосовується лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, за наявності достатніх підстав уважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від органів досудового розслідування та суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Більш м`які, альтернативні запобіжні заходи з огляду на високу суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження не становитимуть достатнього стримуючого припису для підозрюваного.

Так, наведені в клопотанні та в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

Окрім цього, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на ці обставини, колегія суддів уважає, що саме визначений відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн, забезпечить виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, немає.

Колегія суддів зазначає, що висновок слідчого судді місцевого суду повною мірою відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відтак, не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2023 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 09 листопада 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3