Справа № 191/4723/23
Провадження № 1-в/191/358/23
У Х В А Л А

іменем України

27 листопада 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, початок строку відбування покарання 11.03.2020, кінець строку 11.03.2024,

про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Представник адміністрації у судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації ДУ «СВК (№94), з урахуванням думки прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин. Дві третини покарання відбув станом на 11.11.2022. Має непогашені судимості.

Згідно з характеристикою ОСОБА_5 , перебуваючи в УВП №4 м.Дніпро до праці не залучався по незалежним від нього причинам. До СВК-94 прибув 15.04.2020, за час відбування покарання характеризується задовільно, на теперішній час працевлаштований на виробництві установи станочником на дільниці ТОВ «БУДМЕРІАЛ-ДНІПРО», має 3 заохочення, отримані у 2023 році, та 5 стягнень, які погашені в установленому законом порядку, провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, але не розкаюється у вчиненому, виконавчі листи відсутні.

30.07.2021 на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України як особі, що не стає на шлях виправлення. 15.03.2022 на засіданні адміністративної комісії установи відмовлено в застосуванні ст.82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення. 15.11.2022 на засіданні адміністративної комісії установи відмовлено в застосуванні ст.81 КК України як особі, що не довела своє виправлення.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому, також враховує, що засуджений не працевлаштований, після відмови у застосування умовно-дострокового звільнення комісією установи отримав лише одне заохочення. Щодо дотримання правил внутрішнього розпорядку і залучення до робіт з благоустрою території установи суд зазначає, що це є обов`язком засудженого та не може свідчити про безумовне виправлення засудженого

Враховуючи поведінку засудженого за весь час його перебування в установах виконання покарань, посередню характеристику за період знаходження в слідчому ізоляторі та посередню характеристику за час відбування покарання в Синельниківській ВК №94, наявністю 3 заохочень та 5 стягнень, суд вважає, що таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним, та можна було б вважати, що засуджений довів своє виправлення. Враховуючи, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1