Справа № 442/2014/18
Провадження № 1-кп/442/10/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в режимі відеоконференції за місцем перебування обвинуваченого ОСОБА_4 у таборі для військовополонених " Захід -1", кримінальне провадження внесенне до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000623 від 17.03.2018, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, уродженця м.Алчевська, Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого: відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2018 року за ч. І ст. 185 КК України до штрафу у сумі 850 грн., відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.03.2018 за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, штрафу у сумі 850 грн. та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,-

встановив:

Судом встановлено, що, ОСОБА_4 , в період часу з 23.02.2018 по 25.02.2018, перебуваючи на 5 поверсі будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, через незачинені дверцята шафи, таємно викрав піч для випікання марки «Gorenja», вартістю 500 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вищезазначену суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , 25.02.2018 близько 16:00 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Квадратний метр», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом та маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, зі стенду таємно викрав змішувач для умивальника марки «Cutha» 05280 бронзового кольору, вартістю 2000 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищезазначену суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , 04.03.2018 в період часу з 21:40 год. по 22:00 год. перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «Продукти-1099» ТОВ «АТБ - Маркет», що за адресою: м.Дрогобич, вул.П.Орлика,18 Б, керуючись корисливим мотивом та маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, з торгівельної вітрини з морепродуктами таємно викрав одну банку червоної ікри марки «Парамуш» вагою 125 гр., вартістю 205 гри. 70 коп., чим заподіяв майнової шкоди на вищезазначену суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , 07.03.2018 в період часу з 22:10 год. по 22:30 год., перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «Продукти-1099» ТОВ «АТБ - Маркет», що за адресою: м. Дрогобич, вул.П.Орлика, 18 Б, керуючись корисливим мотивом та маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, повторно, таємно шляхом вільного доступу, з торгівельної вітрини з морепродуктами викрав одну банку червоної ікри марки «Парамуш» вагою 125 гр., вартістю 205 грн. 70 коп., чим заподіяв майнової шкоди на вищезазначену суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , 12.03.2018 в період часу з 00:35 год. по 00:50 год. перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «Продукти-1099» ТОВ «АТБ - Маркет», що за адресою: м.Дрогобич, вул.П.Орлика, 18 Б,, керуючись корисливим мотивом та маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, з торгівельної вітрини з морепродуктами таємно викрав одну банку червоної ікри марки «Парамуш» вагою 125 гр., вартістю 205 грн. 70 коп., чим заподіяв майнову шкоду на вищезазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

Допитаний ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відеоконференції свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав показання, які не суперечать викладеному в обвинувальному акті. В даний час щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення та просить його суворо не карати.

Представник потерпілого ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, щодо міри покарання покладається на думку суду.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подавши суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності, щодо міри покарання покладається на думку суду.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, щодо міри покарання покладається на думку суду.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставиниу апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засуджених є їх виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як нею, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, поведінку обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся, однак ухилявся від кримінальної відповідальності, заподіяну шкоду не відшкодував, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, неодружений, не працює, не перебуває на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, обставин, які обтяжують покарання рецедив злочинів, думку потерпілих, відтак приходить до висновку про обрання покарання у виді позбавлення волі в межах санкціі статті.

Витрати на залучення експерта відсутні, цивільний позов не заявлено.

Судових витрат по справі немає.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності дост. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, і призначити покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, застосувавши принцип повного приєднання невідбутої частини покарання, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 березня 2018р. , та остаточно призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Речові докази : СD диск із відеозаписом з камер внутрішнього спостереження торгового залу " АТБ Продукти -1099 " за 04.03.2018, 07.03.2018 , 12.03.2018 року , який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження№0000623 від 17.03.2018

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1