Провадження №1-кс/523/3705/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 в його присутності про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 0001675 від 01.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ відділу поліції № 3 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001675 від 01.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Суворовської окружної прокуратури м. Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2023 приблизно о 06:20 водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Nissan Note» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миколаївська дорога з боку Молодої Гвардії в напрямку Ярмаркової площі, напроти будинку №170а по вул. Миколаївська дорога, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїжджу частину вул. Миколаївська дорога з права на ліво по ходу руху автомобіля, по нерегульованому пішохідному переходу. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелом ребер зліва, садна носу, забій колінного суглобу, з якими доставлений до ООКЛ.

01.12.2023 відомості про вказану дорожньо-транспортну подію, тобто про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001675, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

Автомобіль «Nissan Note» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_2 був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Встановлено, що вказаний транспортний засіб є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор просив задовольнити клопотання та повідомив суду, що автомобіль є речовим доказом.

Власник автомобіля ОСОБА_3 заперечував проти накладання арешту на майно, при необхідності проведення експертних досліджень надасть автомобіль за вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

В ході досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність накласти арешт на майно, яке являється доказом злочину, а саме: «Nissan Note» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_2

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину.

Беручи до уваги те, що виявлені предмети, по матеріалам досудового розслідування є речовим доказом, і в процесі досудового слідства необхідно провести експертне дослідження транспортного засобу, суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 0001675 від 01.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «Nissan Note» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_2 (згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1