УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001366 від 06.10.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правоопрушення, преедбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001366 від 06.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у листопаді 2023 року ОСОБА_4 призначив зустріч ОСОБА_7 , на якій обговорив умови виїзду, оплату та надання відповідних особистих документів, в тому числі копію військового квитка (або приписного) та копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон), за безперешкодний виїзд через держаний кордон України ОСОБА_8 , шляхом працевлаштування останнього як співробітника стратегічно важливого підприємства.

Так, 23.11.2023 року о 19:30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, перетин вул. Космонавтів вулиці Героїв Крут,знаходячись у салоні автомобіля марки НYUNDАІ SОNАТА 2.0»., сірого кольору, 2008 р.в., він: НОМЕР_1 , д/з НОМЕР_2 , отримав від ОСОБА_7 , імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 45 штук, частину з яких в подальшому (не знаючи, що грошові кошти імітаційні) планував передати іншим невстановленим особам, за для оформлення документів про бронювання на період мобілізації та воєнний час військовозобов`язаному ОСОБА_8 , для подальшої організації його виїзду за кордон,однак довести до завершення свій задум ОСОБА_4 не встиг, з причин, що не залежали від його волі: в порядку ст. 208 КПК України, був затриманий слідчим Одеського районного управління № 1 ГУ НП в Одеській області.

За вищевикладених обставин, 24.11.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні останнім тяжкого кримінального правопорушення, характер вчиненого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні:

-прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив врахувати, що незаконні дії підозрюваного носили систематичний характер, під час затримання підозрюваного у нього був вилучений мобільний телефон, в якому містяться дані, щодо систематичності скоєння підозрюваним злочинів, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, на даний час приймаються міри, щодо встановлення всіх осіб та їх допиту. Враховуючи той факт, що незаконні дії підозрюваного від яких він отримував дохід носили систематичний характер, просить врахувати майновий стан підозрюваного, обставин при яких вчинявся злочин, а саме воєнний час та визначити заставу у більшому розмірі а саме 2 999 990 гривень.

-захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри та відповідно недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, адвокат ОСОБА_5 звернув увагу на міцність соціальних зв`язків підзахисного, оскільки останній одружений, має на утриманні малолітню дитину, а також батьків похилого віку інвалідів першої та другої групи, більше того, сам ОСОБА_4 страждає на цукровий діабет.

З огляду на вищевикладене захисник просив відмовити у клопотанні у повному обсязі.

- підозрюваний повідомив, що з підозрою не згоден, свідки його оговорюють, вилучені грошові кошти йому не належать так як автомобіль лише перебував в його користуванні, власником автомобіля є не він. Щодо запобіжного заходу просив відмовити в обранні такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.11.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту ОСОБА_7 ; протоколом обшуку від 23.11.2023 транспортного засобу а/м марки НYUNDАІ SОNАТА 2.0»., сірого кольору, 2008 р.в., він: Y6LEU41AP9L004059, д/з НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом обшуку від 23.11.2023 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом огляду мобільного телефону вилученого в ході обшуку від 23.11.2023 транспортного засобу а/м марки НYUNDАІ SОNАТА 2.0»., сірого кольору, 2008 р.в., він: Y6LEU41AP9L004059, д/з НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя суд вважає, що вищевказані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що на теперішній час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний знає шляхи перетину державного кордону України, що підтверджується його поясненнями в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

23.11.2023 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано та 24.11.2023 року останньому було повідомлено про підозру, а отже досудове розслідування кримінального провадження наразі знаходиться на своєму початковому етапі, наразі встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні. Зазначене, на думку слідчого судді, вказує на обґрунтованість посилання сторони обвинувачення щодо існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів підозрюваним, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на те, що підозрюваний ознайомлений з відповідним клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідними додатками, долученими до нього, в яких наявний протокол допиту свідка (який є заявником у даному кримінальному провадженні), й відповідно в яких зазначені анкетні дані вказаних осіб, з огляду на ту обставину, що у випадку подальшого направлення відносно підозрюваного ОСОБА_4 обвинувального акту до суду, свідки ймовірно будуть допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання про достатність підстав для прийняття висновку щодо наявність ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на вказаних осіб, з метою зміни ними своїх показів, в цілях подальшого уникнення підозрюваним передбаченої законом відповідальності ( п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що наразі ймовірно тривають заходи щодо встановлення кола можливих співучасників ймовірного вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, які могли будь-яким чином сприяти вчиненню такого кримінального правопорушення. Також згідно протоколу огляду мобільного телефону підозрюваного встановлено, пакети документів на різних осіб, що вказує на необхідність встановлення інших епізодів щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон, у зв`язку із чим, на думку слідчого судді, існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є доведеним стороною обвинувачення.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що ризик передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинення іншого кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання та прокурором в судовому засіданні не було доведено його обґрунтованість, зокрема стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано відомостей щодо того, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та/або того, що може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010р., суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П. 80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану правопорушення, пов`язаного з незаконним перетином Державного кордону особами, яким заборонений виїзд за межі країни після початку 24.02.2022 року військової агресії російської федерації.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначені розміру застави, враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним перетином Державного кордону за матеріальну винагороду, скоєного під час воєнного часу, вчинення вказаного кримінального правопорушення визиває певний негатив в суспільстві, та військовозобов`язаних осіб, враховуючи обставини імовірного вчинення кримінального правопорушення у своїй сукупності, розмір грошової виногороди за отримання вказаного злочину обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої абзацом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Слідчий суддя враховуючи викладені обставини, прийшов до висновку, що відносно підозрюваного є доцільним застосування запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 410 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 100 440 гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001366 від 06.10.2023 року відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 20.01.2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 410 (чотирста десять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 100 440 (один мільйон сто тисяч чотириста сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 20.01.2024 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1