Справа №579/929/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/672/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

02 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 579/929/22 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 28.09.2022, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить змінити вирок суду та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повернув викрадене майно, повністю усвідомив вчинене, а також відсутні обставини, які обтяжують покарання, а суд не взяв до уваги, що він має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується, проживає з матір`ю пенсійного віку, яка потребує його допомоги, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, військовозобов`язаний, запобіжний захід не порушував, сприяв повному, всебічному та швидкому досудовому розслідуванню кримінального провадження та судовому розгляду.

Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 28.09.2022 ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК, і йому призначене покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Стягнуто на користь держави процесуальні витрати в розмірі 566,34 грн, на користь ОСОБА_11 4201,67 грн матеріальної шкоди та 1000 грн моральної шкоди.

Згідно вироку, ОСОБА_10 25.06.2022 о 10:30, 26.06.2022 об 11:15, 29.06.2022 об 11:57 та 01.07.2022 о 12:19, перебуваючи в магазині ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» за адресою: Сумська область, м. Кролевець, вул. Л. Українки, 9, таємно здійснив крадіжку майна відповідно на 699 грн, 1398 грн, 699 грн, 1398 грн.

23.08.2022 у денний час ОСОБА_10 на вул. Шосткинській в м. Кролевець Сумської області виявив на землі банківську картку АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_11 та перебуваючи в приміщенні магазину «Ніка» по вул. 8 Березня, 22 в м. Кролевець, 23.08.2022 об 11:33 розрахувався за придбаний товар через банківський термінал на суму 09,50 грн, таким чином таємно заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 .

Перебуваючи у приміщенні магазину «Ніка» по вул. 8 Березня, 22 в м. Кролевець, 23.08.2022 об 11:36 та 23.08.2022 об 11:39 ОСОБА_10 за допомогою знайденої ним банківської картки розрахувався за придбаний товар через банківський термінал на суму 58 грн та 107 грн.

23.08.2022 об 11:55 у приміщенні аптеки № 50 «Здоров`я та краса» по пр. Миру, 4 в м. Кролевець Сумської області ОСОБА_10 розрахувався за придбаний товар через банківський термінал на суму 273,90 грн карткою, яка належить ОСОБА_11

23.08.2022 о 12:13, 23.08.2022 о 12:25 та 23.08.2022 о 12:39 ОСОБА_10 в приміщенні магазину «Євро Секонд Хенд» по вул. Л. Українки, 6 в м. Кролевець Сумської області за допомогою знайденої ним банківської картки розрахувався за придбаний товар через банківський термінал відповідно на суму 500 грн, 850 грн та 460,60 грн.

23.08.2022 о 12:47 та 23.08.2022 о 13:56 ОСОБА_10 у приміщенні магазину «Народний Продукти» по вул. Л. Українки, 10 в м. Кролевець, Сумської області за допомогою знайденої банківської картки розрахувався за придбаний товар на суму 248 грн та 248,31 грн.

23.08.2022 о 12:59, 23.08.2022 о 13:10 та 23.08.2022 о 13:11 ОСОБА_10 у приміщенні магазину «АТБ-маркет Продукти 789» по вул. Л. Українки, 3 в м. Кролевець Сумської області розрахувався за придбаний товар банківською карткою відповідно на суму 349,70 грн, 339,70 грн та 329,10 грн.

23.08.2022 о 13:48 ОСОБА_10 у магазині «Наша ряба» ТОВ «Сумська м`ясна компанія» по вул. Л. Українки, 11А в м. Кролевець Сумської області за допомогою банківської картки розрахувався за придбаний товар через банківський термінал на суму 427,86 грн, заподіявши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 4201, 67 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі обвинуваченим не оскаржуються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про призначення йому більш м`якого покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, так як вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не ґрунтуються на вимогах закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, КК має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням; для здійснення цього завдання КК визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 КК).

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч. 1-2 ст. 50 КК), а згідно ч. 1-2 ст. 65 КК суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на ці положення закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо, що визнається (дискреційні повноваження суду) і ЄСПЛ, який, зокрема, у своєму рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Згідно ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до кримінальних правопорушень якої категорії тяжкості відносить закон вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості кримінальних правопорушень, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за кримінальне правопорушення цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо. При цьому під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду першої чи апеляційної інстанції (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника), а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

На національному рівні КСУ у своєму рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання повинно бути домірним кримінальному правопорушенню».

При визначенні виду і розміру покарання підлягає також врахуванню й те, що одним із європейських стандартів кримінального судочинства є принцип «пропорційності», тобто коли призначене особі покарання повинно бути пропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12), а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання. При цьому колегія суддів дотримується автономної концепції поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98).

Призначаючи ОСОБА_10 покарання суд першої інстанції дотримався вимог закону, врахував ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, особу винного, який за місцем проживання характеризується в цілому задовільно, його вік, сімейний стан, стан його здоров`я, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК. Як пом`якшуючими обставинами покарання суд визнав повне визнання ОСОБА_10 вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, часткове повернення викраденого майна та відсутність обтяжуючих обставин покарання і дійшов цілком обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК (від 5-ти до 8-ми років) і на переконання колегії суддів призначене покарання відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Визначене судом покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав людини, воно має бути законним (несвавільним) і пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Посилання обвинуваченого на те, що він визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повернув викрадене майно, повністю усвідомив вчинене, відсутні обставини, які обтяжують покарання, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується, проживає з матір`ю пенсійного віку, яка потребує допомоги, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, військовозобов`язаний, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не порушував, сприяв повному, всебічному та швидкому досудовому розслідуванню даного кримінального провадження та судовому розгляду, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини судом ураховані та узяті до уваги при призначенні покарання у сукупності також і з іншими фактичними обставинами провадження.

Таким чином, призначене покарання відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав та інтересів особи, не становить «особистий надмірний тягар», а також є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_10 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, належним чином обґрунтованим та умотивованим, тому вирок суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 28.09.2022 відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4