Справа № 185/9238/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000230 від 09.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 08 лютого 2023 року о 18 годині 40 хвилин, керував технічно справним вантажним фургоном марки «Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04.12.2020 року, та грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, згідно до якого «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». Маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, ОСОБА_3 не врахував дорожню обстановку, не впевнився, що його дії будуть безпечними та не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, рухаючись у крайній лівій смузі руху вул. Дніпровської, зі сторони м. Донецьк у напрямку м. Дніпро, наближався до регульованого перехрестя вул. Дніпровської та вул. Гагаріна у м. Павлоград.

У вказаний час, попереду зазначеного вище транспортного засобу, з правого узбіччя, на проїзну частину вул. Дніпровської, вийшов неповнолітній пішохід ОСОБА_5 , яка по регульованому пішохідному переходу почала перетинати вул. Дніпровську на інший її бік, з права наліво, відносно руху транспортного засобу.

Під час руху водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, здійснював рух транспортного засобу, минаючи перехрестя вул. Дніпровської та вул. Гагаріна, та наближаючись до регульованого пішохідного переходу.

При здійсненні у зазначених умовах подальшого руху, водій ОСОБА_3 , керуючи вантажним фургоном марки «Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 08.02.2023 року о 18 годині 40 хвилин виїхав на регульований пішохідний перехід, що розташований на перехресті вул. Дніпровської та вул. Гагаріна в м. Павлоград, де у лівій смузі руху вул. Дніпровської, здійснив наїзд передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу, на неповнолітнього пішохода ОСОБА_5 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху в якому вказано: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесне ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломом лобної кістки в області верхньо - латеральної стінки орбіти з переходом на верхню стінку орбіти (яка є складовою передньої черепної ямки основи черепу); вогнищевого забою головного мозку; підшкірної гематоми, та саден лобної ділянки, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та суду показав, що 08.02.2023 року, приблизно о 19 годині, він керував вантажним автомобілем марки «Fiat Ducato» по вул. Дніпровській м. Павлограда в крайній лівій полосі зі швидкістю 50-60 км./год. В попутному напрямку їхала легкова машина по правій крайній полосі яка зупинилася на зелений сигнал світлофора, закривши йому оглядовість. Із за цього автомобіля який зупинився, вийшла дівчина, яку він побачив, приблизно за 10 метрів, та почав гальмувати. Гальмівного шляху не було, так як було вологе покриття. Вуличне освітлення було ввімкнено. Відбулося зіткнення з дівчиною правою передньою стороною керованого ним автомобіля. Вину він не визнає, так як їхав на зелений сигнал світлофора, та можливості не скоїти наїзд на потерпілу, він не мав. З ним був проведений слідчий експеримент з яким він не згоден, так як не зрозумів точність замірів. Згоден з висновком медичної експертизи по тілесним ушкодженням потерпілої у якої просить пробачення.

Аналізуючи показання обвинуваченого в тій частині, що він їхав на зелений сигнал світлофора, та можливості не скоїти наїзд на потерпілу, він не мав, з ним був проведений слідчий експеримент з яким він не згоден так як не зрозумів точність замірів, суд вважає, що вони суперечать, показам потерпілої, законного представника потерпілої, свідків, письмовим доказам. Покази обвинуваченого спростовуються об`єктивними доказами у справі, та на думку суду є способом захисту обвинуваченого, мають мету переконати суд у непричетності до скоєного злочину, та уникнення ним за це відповідальності.

Так, потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що 08.02.2013 року, приблизно о 19 годині, вона підійшла до пішохідного переходу по вул. Дніпровська м. Павлограда. Далі був провал в пам`яті, та вона втрачала декілька разів свідомість. Пам`ятає, що був світлофор, а який колір на ньому горів, не пам`ятає. Одягнена вона була в одяг світло відбиваючий. Під час проведення слідчого експерименту був присутній обвинувачений, який свою провину в ДТП визнав в повному обсязі, та заперечень у нього ніяких не було.

Законний представник потерпілої - ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що 08.02.2013 року, приблизно о 19 годині, їй стало відомо з телефонного дзвінка про ДТП яка сталася з її донькою - ОСОБА_5 . Вона одразу прийшла на місце ДТП, побачила машину обвинуваченого, на якій було саме розбите лобове скло та фара з правої сторони. Доньку направили одразу в лікарню міста Дніпро. На сьогодні донька потребує додаткового лікування. З першої зустрічі обвинувачений визнав себе винним в ДТП, відшкодував їй шкоду. За її участі та з обвинуваченим був проведений слідчий експеримент під час якого останній свою провину в ДТП визнав в повному обсязі, та заперечень у нього не було. Чому саме при розгляді справи в суді обвинувачений заперечує проти пред`явленого обвинувачення, пояснити не може. З приводу призначення покарання обвинуваченому, то вона покладається на розсуд суду. Просить суд не позбавляти його водійського посвідчення.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що в 2023 році, точної дати він не пам`ятає, приблизно о 19 годині, він зі своїм товаришем ОСОБА_11 гуляли біля вулиці Дніпровська м. Павлоград, та він почув скрип коліс вантажного автомобіля. Коли він обернувся назад, то побачив, як від удару відлітає від вантажного автомобіля потерпіла. Самого зіткнення він не бачив. Під час переходу вулиці для потерпілої горіло червоне світло світлофора. Проїжджа частина була суха, та освітлена.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що в взимку 2023 році, точної дати він не пам`ятає, приблизно о 19 годині, він зі своїм товаришем ОСОБА_10 гуляли біля вулиці Дніпровська м. Павлограда, та він побачив вантажний автомобіль, який рухався по напрямку з м. Донецька в напрямку м. Павлограда, по лівій смузі, на зелений сигнал світлофора, зі швидкістю приблизно 70 км./год. По правій полосі руху він також бачив автомобіль, який стояв на перехресті. Одразу він побачив дівчину яка була одягнута в куртку з капюшоном, та переходила дорогу. Автомобіль почав гальмувати, але сталася ДТП в результаті якого дівчина підлетіла в гору приблизно на 2 метри. В момент зіткнення почав горіти жовтий сигнал світлофора. Дорога була суха, та освітлена.

Аналіз показань свідків, викладених вище, які попереджалися про кримінальну відповідальність, на думку суду є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними, дають підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, підтверджують обставин, що підлягають доказуванню і впливають на оцінку дій обвинуваченого та підтверджують його вину в інкримінованому йому злочину.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому злочину окрім показань, допитаних в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілої, законного представника потерпілої, свідків також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.02.2023 року, відповідно до якого в присутності ОСОБА_3 , понятих, на вул. Дніпровська, на перехресті вул. Гагаріна - Комарова м. Павлоград було оглянуто транспортний засіб марки «Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також його пошкодження. До протоколу огляду місця ДТП від 08.02.2023 року складено схему, та долучені фото таблиці. (том №1 а. с. № 33-44);

- консультаційним висновком спеціаліста № 546679423 від 08.02.2023 року, згідно якого в ОСОБА_5 первинно встановлено діагноз, а саме забій стінки живота. (том №1 а. с. № 45);

- консультаційним висновком спеціаліста № 46546542 від 08.02.2023 року, згідно якого в ОСОБА_5 встановлено діагноз вогнищевий забій головного мозку, перелом лобної кістки зліва. (том №1 а. с. № 46);

- випискою з медичної картки стаціонарно хворої ОСОБА_5 , згідно якої стан її середньої важкості, обумовлений об?ємом та важкістю перенесеної травми. Динамика позитивна. Рівень свідомості - 15 б по ШКГ. Менінгеальні симптоми негативні, вогнищевої симптоматики немає. Зіниці Д = S, симетричні, фото реакція активна. Сухожилкові рефлекси рівні. Бульбарних розладів немає. Не лихоманить. Годується Д15, засвоює. Шкірні покриви блідуваті, чисті, теплі, еластичність задовільна. Видимі слизові рожеві. Дихання спонтанне, через природні дихальні шляхи не утруднено, механіка дихання не порушена. Аускультативно: дихання жорстке, проводиться рівномірно з обох сторін. Центральна гемодинаміка за нормотензівним типом, стабільна. Тони серця приглушені, ритм правильний. Живіт не роздутий, симетричний, м?який, безболісний. Дурез достатній. Зберігається набряк м?яких тканин лиця ліворуч, садно, більше до нижньої щелепи праворуч. Параорбітальна гематома ліворуч, забій лівого плеча, садно тільної поверхні кісті ліворуч. Забій шийного відділу хребта, забій колінних суглобів. 22.02.2023 року: пульс 72 Д - 14 АД-110171 Т- 36,6. Динаміка позитивна. Рівень свідомості - 15 б по ШКТ. Менінгеальні симптоми негативні, вогнищевої симптоматики немає. Зіниці Д =S , симетричні, фото-реакція активна. Сухожилкові рефлекси рівні. Бульбарних розладів немає. Шкірні покриви блідуваті, чисті, теплі, еластичність задовільна. Видимі слизові рожеві. Дихання спонтанне, через природні дихальні шляхи не утруднено. Аускультативно: дихання жорстке, проводиться рівномірно з обох сторін. Центральна гемодинаміка за нормотензівним типом, стабільна. Тони серця приглушені, ритм правильний. Живіт не роздутий, симетричний, м?який, безболісний. (том №1 а. с. № 47-48);

- висновком КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 930 від 18.07.2023 року, відповідно до якого 08.02.2023 року у ОСОБА_3 ознак сп`яніння не було виявлено; (том №1 а. с. № 51);

- протоколом огляду диску від 01.03.2023 року, відповідно до якого було оглянуто запис з камери, яка веде зйомку перехрестя вул. Дніпровська та вул. Гагаріна м. Павлоград, згідно якої вбачається, що о 18:40:30 год. легковий автомобіль, рухаючись в крайній правій полосі зі сторони м. Донецька в сторону м. Павлоград виконав зупинку на пішохідному переході коли йому був зелений сигнал світлофора, тобто рух йому був дозволений. Після чого, о 18:30:31год. пішохід ( ОСОБА_5 ) починає перетинати вул. Дніпровську. О 18:40:34 год. по крайній лівій полосі, на дозволений зелений сигнал світлофора рухається транспортний засіб марки «Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , після чого відбувається зіткнення вищезазначеного транспортного засобу з потерпілою. (том №1 а. с. № 56-58) ;

- висновком експерта № СЕ-19/113-23/666-ІТ від 20.03.2023 року, згідно якого на момент огляду автомобілю марки «Fiat Ducato» р/н НОМЕР_3 система рульового керування, та робоча гальмівна система знаходились у працездатному стані. (том №1 а. с. № 64-67) ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2023 року та фототаблиці до нього, згідно якого у присутності понятих, потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_3 було проведено слідчий експеримент, в результаті якого встановлено, що ОСОБА_3 мав технічну можливість виявити пішохода на проїзній частині у місці її виходу на проїзну частину, та початок її руху. (том №1 а. с. № 68-72) ;

- висновком експерта № СЕ-19/113-23/1688-ІТ від 19.06.2023 року, згідно якого в даній дорожній ситуації, водію автомобіля марки «FIAT DUCATO» з моменту виникнення небезпеки слід було керуватися технічними вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху, а саме, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Аналіз дій пішохода не вимагає спеціальних знань в області судової авто-технічної експертизи і може бути виконаний безпосередньо органами суду (слідства) відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля марки «FIAT DUCATO» мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту можливого виявлення пішохода на проїжджій частині. Аналіз дій пішохода не вимагає спеціальних знань в області судової авто-технічної експертизи і може бути виконаний безпосередньо органами суду (слідства) відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху. З технічної точки зору дії водія автомобіля марки «FIAT DUCATO» не відповідні технічним вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху, та знаходилися у причинному зв?язку із ДТП. Аналіз дій пішохода не вимагає спеціальних знань в області судової авто-технічної експертизи і може бути виконаний безпосередньо органами суду (слідства) відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху. (том №1 а. с. № 73-76) ;

- висновком експерта № 259/31 від 12.07.2023 року, згідно наданої медичної документації у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломом лобної кістки в області верхньо-латеральної стінки орбіти з переходом на верхню стінку орбіти (яка є підшкірної гематоми та садна лобної ділянки, складовою передньої черепної ямки основи черепу); вогнищевого забою головного мозку, підшкірної гематоми та садна лобної ділянки. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом лобної кістки в області верхньо-латеральної стінки орбіти з переходом на верхню стінку орбіти (яка є складовою передньої черепної ямки основи черепу), вогнищевим забоєм головного мозку, підшкірної гематоми та садна лобної ділянки, утворилися від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області або при ударі об такі. Такими предметами могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу та дорожнє покриття при падінні та ударі об нього. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати даті, вказаній в постанові про призначення судово-медичної експертизи та наданій медичній документації на її ім`я, тобто 08.02.2023року. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом лобної кістки в області верхньо-латеральної стінки орбіти з переходом на верхню стінку орбіти (яка є складовою передньої черепної ямки основи черепу), вогнищевим забоєм головного мозку, підшкірної гематоми та садна лобної ділянки, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, згідно п. 2.1.1 а), п. 2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ N?6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року. (том №1 а. с. № 77-80) .

В своїх запереченнях захисник обвинуваченого посилається на те, що:

- потерпіла ОСОБА_13 проїзну частину переходила на червоне заборонене світло світлофора;

- протокол огляду ДПТ від 08.02.2023 року, та схема до нього, не містять «прив`язки» місця ДТП до певного нерухомого об`єкту;

- в протоколі огляду місця ДТП, та на схемі до нього, не зафіксовано місце наїзду на пішохода;

- наїзд на пішохода відбувся в темний час доби, а у протоколі огляду місця ДТП слідчим не зазначено ким і яким чином встановлювалася загальну видимість проїжджої частини і видимість пішохода;

- під час досудового розслідування слідчим не здійснювалися такі процесуальні дії: як витребування та отримання речей, документів чи копій документів, як тимчасовий доступ до речей чи документів, зняття показань з технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото, кінозйомки, відеозапису копії інформації з камери відео спостереження, не встановлено технічні характеристики камери відео спостереження;

- під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_13 останні не надавали своїх пояснень;

- враховуючи неповнолітній вік потерпілої ОСОБА_13 стороною обвинувачення у проведені слідчого експерименту від 05.06.2023 року з потерпілою, не забезпечена обов`язкова участь педагога або психолога, а за необхідності - лікаря;

- перед початком проведення слідчого експерименту від 05.06.2023 року потерпілій ОСОБА_13 та її законному представнику - ОСОБА_6 слідчим під їх особистий підпис не роз`яснені їх процесуальні права.;

- в описовій частині протоколу слідчого експерименту не зазначено характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувалися при проведенні процесуальної дії, а саме не зазначено ким виконувалося фотографування, та чи роз`яснені права і обов`язки зазначеному спеціалісту під підпис. В протоколі вказано лише «фотоапарат «Сапоп». Не зазначено його модель та умови зберігання, а також не зазначено всіх учасників слідчої дії, які брали участь при її проведенні;

- в протоколі слідчого експерименту не зазначено ким саме, яким чином, за якою методикою, та за якими розрахунками виставлялися автомобіль статист та автомобіль «ПАЇ РІ КАТО»;

- свідку ОСОБА_3 перед проведенням слідчого експерименту слідчим не роз`яснено його право користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій допомогою адвоката;

- слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_13 проводився не в ідентичних погодних умовах та освітленні, які були під час події;

- стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що ОСОБА_14 , зазначений у висновку судової авто технічної експертизи №СЕ-19/113- 23/1688-ІТ від 19.06.22023 року, зареєстрований в Реєстрі атестованих судових експертів, що знаходиться на сайті Міністерства юстиції України, як судовий експерт та володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, та має право на проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю. Аналогічні порушення допущені стороною обвинувачення із залученням до кримінального провадження у якості судового медичного експерта ОСОБА_15 , якою складений висновок судово-медичної експертизи №259/31 від 12.07.2023 року. У постановах від 06 червня 2023 року про призначення авто-технічної експертизи та про призначення судово-медичної експертизи експерти ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не попереджалися про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Щодо зазначених заперечень сторони захисту, то суд вважає, що при досліджені у судовому засіданні висновків експертів, всі експертизи проведено особами, які володіють спеціальними знаннями, мають право, відповідно до Закону України «Про судову експертизу», на проведення експертиз, та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Об`єктивних підстав не довіряти результатам експертиз, та вважати їх висновки недостовірними, у суду не має.

При проведені слідчого експерименту з потерпілою та обвинуваченим слідчим були виконані в повному обсязі вимоги ч. 1 ст. 227, ст.55, 56, 58, п.2 ч. І ст.66 КПК України, а саме останні перед початком слідчої дії надавали свої пояснення щодо події ДТП. Слідчий експеримент проводився за участю потерпілої, її законного представника, обвинуваченого, та іншими учасниками слідчої дії, яким були роз`яснені їх права та обов`язки, тобто зазначена слідча дія була проведена без порушень, передбачених вище статей КПК України. Крім того, від учасників слідчого експерименту, в тому числі і від обвинуваченого, заперечень, зауважень не надходило.

Зняття показань з технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото, кінозйомки, відеозапису, копії інформації з камери відео спостереження, на думку суду, проведено без порушень вимог ст. 245-1 КПК України, в тому числівстановлені технічні характеристики камери відео спостереження.

Протокол огляду ДТП від 08.02.2023 року, та схема до нього, містять «прив`язки» місця ДТП, та на думку суду, відповідає вимогам КПК України, тобто в них зафіксовані всі необхідні дані, в тому числі і вихідні дані для проведення в майбутньому авто-технічної експертизи. Від учасників огляду, в тому числі і від обвинуваченого, не надходило зауважень.

Даючи оцінку дослідженим судом доказам, суд враховує, що вони отримані у передбачений КПК України спосіб, істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, під час отримання таких доказів допущено не було, тому суд визнає, що вони є належними та допустимими.

Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена наданими та дослідженими судом доказами.

Висновки обвинувачення про доведеність вини обвинуваченого та правильності оцінки його діям, ґрунтуються на доказах, досліджених в судовому засіданні.

Наведені вище докази, на думку суду, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Матеріали досудового розслідування у відношенні ОСОБА_3 були відкриті сторонам відповідно до ст. 290 КПК України, про що зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, аналізуючи покази потерпілої, її законного представника, обвинуваченого, свідків, додані до справи матеріали, зіставляючи ці покази зі здобутими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п. 1,3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Доводи обвинуваченого під час судових дебатів про те, що він кається в тім , що сталося, а саме в спричинені потерпілій тілесних ушкоджень, суд визнає як бажання обвинуваченого виправити ситуацію, що склалася під час судового розгляду кримінального провадження, та неготовності понести заслужене покарання.

Що стосується щирого каяття обвинуваченого, про яке ним було заявлено, суд вважає зазначити наступне.

Щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, котра вчинила злочин. Каяття передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління. Тобто щире каяття - це передусім морально-психологічне явище, яке виявляється у самозасудженні особою вчиненого нею злочину, його наслідків, прагненні усунути заподіяну шкоду та рішенні особи більше не вчиняти злочинів. Для цього щире каяття, як внутрішнє переживання особи, повинно віднайти свій зовнішній прояв. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує фактичні обставини вчиненого злочину, визнає свою вину частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

В даному випадку суд не вбачає в діях обвинуваченого щирого, справжнього каяття, так як останній не усвідомлює своєї провини, правдиво не розповідав про фактичні обставини, вчиненого ним злочину.

Обвинувачений, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вину в ДТП не визнав, добровільно відшкодував шкоду потерпілій.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами, суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, де йдеться про те, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше не притягався як до адміністративної так і до кримінальної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Представник неповнолітньої потерпілої не наполягала на позбавленні обвинуваченого права керувати транспортним засобом. Разом з тим, обвинувачений грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху в якому вказано: п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди. В наслідок ДТП неповнолітня потерпіла отримала тілесні ушкодження і виді: відкритої черепно-мозкової травми з переломом лобної кістки в області верхньо - латеральної стінки орбіти з переходом на верхню стінку орбіти (яка є складовою передньої черепної ямки основи черепу); вогнищевого забою головного мозку; підшкірної гематоми, та саден лобної ділянки, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення. Крім того, потерпіла є неповнолітня, та потребує додаткового лікування.

Зважаючи на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення останнього до того, що сталося, а саме повне відшкодування завданої шкоди потерпілій, а також те, що потерпіла та її представник претензій до обвинуваченого не мають, та покладаються з приводу призначення покарання на розсуд суду, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання його від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи). Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного обвинуваченого такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов не заявлений.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- вилучений з місця ДТП автомобіль марки ««Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на штраф майданчику Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_9 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 року по справі № 185/1865/23;

- оптичний СD-R диск «Verbatim» з відеозаписом ДТП, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2566 ( дві тисячі п`ятсот шістдесят шість) грн. 68 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1