ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000348 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в порядку 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року, було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 07 січня 2023 року включно.

Визначено ОСОБА_8 заставу у розмірі 373 (триста сімдесят три) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 001 132 (один мільйон одна тисяча сто тридцять дві) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити дане кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є особою молодого віку та має ряд захворювань, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Відповідно до ст. 182 КК України, слідчий суддя визначив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 373 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки вказаний розмір застави здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу слідчого судді в частині розміру застави, а саме просив зменшити заставу.

Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає зміні в частині розміру застави.

Вказує, що прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , слідчий суддя не взяв до уваги стан здоров`я останнього, який страждає на туберкульоз кісток, є ВІЧ-інфікованим та страждає на ряд захворювань.

Вказує, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, мешкає з матір`ю, яка є інвалідом.

Зазначає, що визначений розмір застави є надмірним, непропорційним доходам підозрюваного, має каральний характер.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на їх задоволенні та просили зменшити розмір застави, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним із таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст. 178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, врахував кількість епізодів, їх корисливий характер, суспільно-небезпечні наслідки та ступінь організації вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків, а також можливого вчинення інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів, вважає, що зазначених вимог закону не в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Апеляційним переглядом встановлено, що провадженні слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000348, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 18.04.2023 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

09.11.2023 року ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

В той же день, в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 за наслідками розгляду якого було постановлено оскаржувану ухвалу.

З клопотання слідчого видно, що підозра ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується такими доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами оглядів, протоколами обшуку, висновками експерта, речовими доказами та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину, колегія суддів також зважає й на рішення ЄСПЛ від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», де зазначено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення.

Апеляційним суд вважає, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_8 міг скоїти цей злочин.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також, у відповідності до ст. 178 КПК України, належним чином врахував тяжкість злочину та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим, у виді позбавлення волі строком до 10 років, особу підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують, й правомірно застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді в частині визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, та вважає доводи скарги сторони захисту щодо непомірності розміру застави обґрунтованими, виходячи з такого.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застава як запобіжний захід у розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слугує меті забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Тому її розмір визначається особистістю підозрюваного, його майновим становищем, стосунками з іншими особами.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних відповідно.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що у провадженні не доведено того, що визначена слідчим суддею сума застави у розмірі 373 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка складає 1001132 грн. не буде явно непомірною для підозрюваного, та не порушить його права на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, колегія суддів, враховуючи обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, цого стан здоров`я, враховуючи що підозрюваний є ВІЛ-інфікованим, страждає на ряд хронічних захворювань, вважає за можливе зменшити розмір застави до 200 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536800 грн., та у цьому випадку буде пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного/обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного ОСОБА_8 .

За приписами ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу сторони захисту слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року скасувати, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182-183, 194 та 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 січня 2024 року включно, з визначенням застави, - скасувати.

Постановити нову, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07 січня 2024 року.

Встановити заставу у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, у разі внесення якої ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатись з Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4