ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/500/23 Справа № 693/1096/23 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_7 ,

адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000292 від 17.08.2023,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2023 року клопотання т.в.о. заступника начальника - начальника СВ відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про арешт майна задоволено.

Накладено арешт на транспортний засіб, «PORSCHE PANAMERA», р.н. НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) № НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом з метою забезпечення збереження речового доказу на період проведення досудового розслідування, до прийняття рішення по кримінальному провадженню № 0000292, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Після набрання законної сили рішення слідчого судді, вирішено зобов`язати працівників Територіального сервісного центру МВС № 7142 м. Умань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Черкаській області внести відомості у бази даних сервісного центру про арешт автомобіля марки «PORSCHE PANAMERA» номер кузова - НОМЕР_2 , 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору із забороною його відчуження та розпорядження ним.

Після вилучення автомобіля марки «PORSCHE PANAMERA» номер кузова - НОМЕР_2 , 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору - визначено його місце зберігання на території внутрішнього майданчику Відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, розташованого за адресою: м. Жашків, вул. Соборна, 73, Черкаської області.

Ухвала мотивована тим, що з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, розкриття даного кримінального правопорушення, а також з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, що мають значення для досудового слідства, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль, із забороною відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом з метою забезпечення збереження речового доказу на період проведення досудового розслідування, до прийняття рішення по кримінальному провадженню № 0000292, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 оскаржила її в апеляційному порядку та просила скасувати ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання т.в.о. заступника начальника - начальника СВ відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про арешт майна відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що слідством було встановлено, що оскаржувана ухвала суду була постановлена за відсутності слідчого, прокурора та без виклику власника вказаного рухомого майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що слідчий суддя при розгляді даного клопотання неправильно застосував вимоги КПК України, зокрема, судове рішення про накладення арешту на автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA» номер кузова - НОМЕР_2 , 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, ухвалене відносно особи, яка не має жодного відношення до права володіння вказаним транспортним засобом, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як право власності на зазначений автомобіль належить добросовісному набувачу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 13.06.2023 та Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Вважає, що клопотання про накладення арешту, відповідно до тексту оскаржуваного рішення, обґрунтоване надуманими обвинуваченнями та підтверджується лише заявою адвоката ОСОБА_11 , фотозображенням Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 та витягом з Єдиного реєстру довіреностей від 16.08.2023.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді в якому зазначено, що розгляд клопотання про накладення арешту здійснювався без виклику та повідомлення ОСОБА_7 , про оскаржувану ухвалу дізналась на допиті, який відбувся 15.09.2023, тобто останній днем строку на подачу апеляції є 20.09.2023.

Разом з тим, з 18.09.2023 по 29.09.2023 вона перебувала у відрядженні на підтвердження чого надала відповідні накази ТОВ «Меркурій-Торг ЛТД» від 18.09.2023 та від 29.09.2023.

Вважає, що строк апеляційного оскарження спливає 02.10.2023 - день подачі нею апеляційної скарги.

В доповненнях до апеляційної скарги представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 послалась на те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею з істотним порушенням вимог КПК України. Ухвала від 01.09.2023 внесена в систему «Діловодство» 05.09.2023. 01.09.2023 за участі поліцейських відбулось затримання ТЗ та в подальшому слідчими ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області - тимчасове вилучення затриманого автомобіля. Протоколу про вилучення належного їй автомобіля ОСОБА_7 не було надано.

Зазначає, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем, оскільки під час купівлі-продажу автомобіля в Реєстрі сервісного центру МВС не було жодних обмежень чи обтяжень щодо нього.

Між тим, жодних доказів того, що автомобіль, добросовісним власником якого є ОСОБА_7 , є предметом та доказом розслідуваного кримінального провадження, матеріали судового провадження не містять.

Слідчий суддя не дослідив, чи дійсно наявні правові підстави визнання автомобіля речовим доказом, чи дійсно надані до клопотання докази дають право на втручання у права добросовісного власника майна, чи дійсно є необхідність у повному позбавленні добросовісного власника права власності, чи є це необхідним та пропорційним обмеженням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна ОСОБА_7 та її представника - адвокат ОСОБА_8 , думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна, проте матеріали справи не містять відомостей про направлення копії ухвали власнику майна. Однак як зазначає скаржник, що отримала ухвалу 15.09.2023, під час її допиту в якості свідка.

Крім того, скаржником надано докази того, що вона з 18.09.2023 по 29.09.2023 перебувала у службовому відрядженні.

Отже, колегія суддів вважає, причини пропуску строку на оскарження поважними та вбачає підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Судом встановлено, що слідчим відділенням ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження № 0000292, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (а.с. 6).

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені на даний час особи за попередньою змовою здійснили підроблення офіційного документа, за допомогою чого, в подальшому здійснили переоформлення автомобіля марки «PORSCHE PANAMERA», р.н. НОМЕР_6 , VIN (номер кузова) № НОМЕР_2 , що на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без відома власника.

Станом на 21 серпня 2023 року автомобілю марки «PORSCHE PANAMERA» після перереєстрації в ТСЦ № 8046 МВС України м. Київ від 13 червня 2023 року надано реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 , на підставі договору купівлі-продажу власником автомобіля являється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

При цьому, автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA», VIN (номер кузова) № НОМЕР_2 перереєстровано на громадянина Лівії, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 11.02.2022, а 03.03.2022 ОСОБА_12 виїхав за межі державного кордону України; в`їхав на територію України 01.10.2022; виїхав за межі державного кордону України 10.11.2022. (а.с. 11-12, 18).

Крім того, даний транспортний засіб після ОСОБА_12 перереєстровано тричі, а саме 13.04.2023, 18.04.2023 та 13.06.2023.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру довіреностей від 16.08.2023 стосовно особи ОСОБА_12 , ІПН НОМЕР_7 останній надавав одну довіреність, що мало місце 02.02.2022, тобто до моменту набуття права власності на автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA», VIN (номер кузова) № НОМЕР_2 (що відбулось 11.02.2022), що вказує на те, що дана довіреність даного транспортного засобу не стосується (а.с. 13).

Постановою заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 17.08.2023, транспортний засіб, а саме автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA», номер кузова НОМЕР_2 , 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, оголошено в розшук та поставлено до бази розшуку: інформаційної підсистеми « Гарпун» ІПНП (а.с. 19).

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми основного закону узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі аналізу змісту клопотання вбачається, що у клопотанні про арешт майна слідчий, за погодження з прокурором, просив накласти арешт на зазначене у ньому майно, а саме на автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA», VIN (номер кузова) № НОМЕР_2 , 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, з метою збереження речових доказів (а.с. 1-7).

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя не перевірив, чи виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, потребам досудового розслідування, і чи не порушує при вказаних обставинах справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

У порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, слідчий суддя не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

Вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді.

За матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що вказаний автомобіль відповідає вимогам ст. 98 КПК України. Будь-які дані про визнання вказаного автомобіля речовим доказом у даному кримінальному провадженні, зокрема відповідна постанова, також відсутні.

Крім того, із поданого клопотання про арешт майна вбачається, що слідчий просив суд накласти арешт на автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA», VIN (номер кузова) № НОМЕР_2 , 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору ОСОБА_10 , що і задовольнив суд, тоді як власником такого автомобіля є ОСОБА_7 , що не було перевірено та досліджено судом.

Слід також зазначити, що ст. 172 КПК України встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, можливий лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Також звертає на себе увагу той факт, що в поданому клопотанні про арешт майна слідчий не порушує відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України питання стосовно розгляду клопотання за відсутності власника майна ОСОБА_10 та в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про її виклик.

Крім того, відсутні дані щодо виклику й інших учасників провадження.

Підсумовуючи зазначене, на підставі вищевикладених вимог кримінального процесуального закону, зокрема, приписів ч. 2 ст. 172 КПК України, з огляду на те, що в поданому слідчим клопотанні не ставилось питання про його розгляд без участі власника майна, розгляд клопотання про накладення арешту на майно не міг відбуватись без повідомлення власника майна ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КПК України, суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Проте, всупереч вищевказаним нормам закону, з аналізу змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів провадження вбачається, що власник майна ОСОБА_7 , майно якої було в подальшому арештоване не була належним чином сповіщена про дату, час та місце розгляду слідчим суддею клопотання про накладення арешту на майно.

Частина 3 ст. 172 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, слідчий суддя своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

Більш того, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, розглядаючи клопотання, слідчий суддя при накладенні арешту на майно фактично обмежився лише наведенням фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення відповідно до клопотання слідчого, цитуванням вимог кримінального процесуального закону та узагальненим посиланням на те, що накладення арешту на зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу.

За таких обставин, враховуючи всі викладені вище положення закону в своїй сукупності, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчого та постановлення ухвали були допущені перелічені вище істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили прийняттю законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому, п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для розгляду та надання оцінки доводам власника майна щодо відсутності обґрунтування та доказів того, що є підстави для накладення арешту на автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA», VIN (номер кузова) № НОМЕР_2 , 2018 року випуску, оскільки за результатами нового судового розгляду клопотання про арешт майна, на підставі аналізу всіх обставин та врахування вимог закону, слідчий суддя зобов`язаний, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, врахувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна, а також можливість його використання як доказу в кримінальному провадженні.

За таких підстав, апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, як постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, та призначення нового судового розгляду клопотання про накладення арешту на майно в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Задовольнити клопотання ОСОБА_7 та поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000292 від 17.08.2023.

Апеляційну ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2023 року - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд клопотання т.в.о. заступника начальника - начальника СВ відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про арешт майна в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23 жовтня 2023 року.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4