КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5644/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року задоволено клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про арешт майна та накладено арешт на майно, згідно переліку зазначеному в даній ухвалі, в тому числі накладено арешт шляхом заборони розпоряджатися нерухомим майном ОСОБА_10 , а саме на двохкімнатну квартиру загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстр. номер в ДРРПНМ: 000).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року та її скасувати в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 . Відмовити у задоволенні клопотання в цій частині.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги власник майна ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 - підлягає апеляційному перегляду через порушення норм матеріального та процесуального права, при не з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Апелянт вказує на те, що 23.06.2023 року він набув у власність вказану вище квартиру, що підтверджується свідоцтвом від 23.06.2023 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , що зареєстровано в реєстрі за № 274 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер 336840322) від 23.06.2023 року.

Право власності ним набуто внаслідок придбання вищевказаної нерухомості на електронному аукціоні (торгах) в порядку ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» згідно акту про проведений електронний аукціон складений приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області ОСОБА_12 , 21.06.2023 року.

Згідно даних вказаних в свідоцтві від 23.06.2023 року та акті про проведений електронний аукціон (торги) від 21.06.2023 року квартира, що була придбана ним належала ОСОБА_10 , згідно якого здійснювалось виконавче провадження №71138133 у справі №902/1126/22 в порядку виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 20.02.2023 року у якій дана нерухомість і була реалізована та придбана ним у встановленому законодавством порядку.

29.08.2023 року на прохання ОСОБА_6 його адвокатом було отримано відомості з Державне реєстру речових прав, а саме з отриманої 29.08.2023 року інформаційної довідки державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2023 року стало відомо про існування арешту нерухомого майна від 04.11.2021 року, номер запису про обтяження №44860855 (витяг додається). Як зазначається в реєстрі, підставою накладення арешту зазначено ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2021 року - №757/53270/21-к. Як вбачається з інформаційної довідки від 26.06.2023 року, накладений ще відносно попереднього власника, а саме ОСОБА_10 .

Даний арешт на сьогоднішній день обмежує права законного власника добросовісного набувача, яким являється ОСОБА_6 , який не є та не може бути учасником кримінального провадження, оскільки на початку кримінального провадження майно йому не належало та питання про накладення арешту на майно щодо нього не вирішувалось.

Окрім того, належна йому на даний час квартира належала ОСОБА_10 згідно договору дарування квартири від 12.05.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , яка раніше належала ОСОБА_14 , Згідно Договору купівлі-продажу зареєстрованого Товарною біржою «Українська біржа Десятинна» від 02.02.2000 року, тобто таке майно не може бути речовим доказом, також не може бути придбана за кошти отримані злочинним шляхом.

Апелянт вважає, що навіть стосовно попереднього власника квартири, арешт на квартиру був накладений незаконно виходячи з того, що квартира набута ним належним чином ще у 2000 році. Стосовно даної квартири у потерпілого заявника не було і не може бути будь-яких претензій. Дана квартира, враховуючи її правовий статус як об`єкт нерухомого майна не може бути речовим доказом. Крім того, як вбачається Державних реєстрів квартира немала жодних обтяжень, а тому не була і не могла бути предметом забезпечення (іпотека, застава) на користь банку/кредитора тощо. Як вбачається заявник-банк не мав жодного відношення до вищевказаної квартири.

Таким чином суд першої інстанції необґрунтовано, без надання належної правої оцінки тим обставинам чи дійсно квартира має якесь відношення до кримінального провадження наклав арешт на квартиру. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Проте, дані дії неможливо застосувати до нерухомого майна - квартири. Майна придбаного в порядку, передбаченому законодавством, за встановленою процедурою, та згідно ч. 2 ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано. За таких обставин належне йому на праві власності майно не підлягає обтяженню, а подальше існування арешту є протиправним.

Крім того апелянт звертає увагу на те, що в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 19.04.2023 у справі №902/1126/22 суд дійшов висновку про правильність та законність дій державного виконавця щодо примусової реалізації вищевказаної квартири.

Представником власника майна ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_8 , подано додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких останній зазначає, що кримінальне провадження № 0001094 від 28.08.2021 було порушено по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КПК України. Однак, вважає, що між сторонами кримінального провадження склалися саме відносини цивільного-правового характеру.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження власник майна зазначає, що 29.08.2023 року на прохання ОСОБА_6 його адвокатом було отримано відомості з Державного реєстру речових прав, а саме з отриманої 29.08.2023 року інформаційної довідки державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2023 року стало відомо про існування арешту нерухомого майна від 04.11.2021 року, номер запису про обтяження №44860855.

06.09.2023 від заступником начальника третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора надійшов лист про те, що 14.12.2022 у кримінальному провадженні № 0001094 змінено підслідність, визначивши її за слідчим управлінням ГУ НП у Житомирській області.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги власника майна та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга власника майна ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без власника майна, останній зазначає, що 29.08.2023 року на його прохання його адвокатом було отримано відомості з Державного реєстру речових прав, а саме з отриманої 29.08.2023 року інформаційної довідки державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2023 року стало відомо про існування арешту нерухомого майна від 04.11.2021 року, номер запису про обтяження №44860855. Іншої інформації матеріали справи не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001094 від 28.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що група осіб у складі засновника ТОВ «Діва- Агролан» () ОСОБА_10 , директора ТОВ «Діва- Агролан» ОСОБА_15 , директора ТОВ «Полісся Агроінвесрой» () та ТОВ «Сатурн Агро» () ОСОБА_16 , засновника ТОВ «Юг Агро-Ойл Трейд» () ОСОБА_17 домовились про відкриття кредитної лінії в АТ «ПУМБ» для отримання грошових коштів і подальшого заволодіння ними без повернення, тобто про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Реалізуючи свій злочинний намір та корисливі мотиви, у період з 06.10.2020 по 21.04.2021 вказані особи шляхом обману отримали від АТ «ПУМБ» грошові кошти на загальну суму 46 913 000,00 грн (сорок шість мільйонів дев`ятсот тринадцять тисяч гривень) за Кредитним договором № КІЕ-ТФ-10395, не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання за договором.

Вказані особи, як одержувачі кредиту для отримання грошових коштів, надали неправдиву інформацію про місце знаходження та наявність заставного майна.

Так, 06.10.2020 між AT «ПУМБ» в особі керуючого відділенням ОСОБА_18 (кредитодавець) з однієї сторони та ТОВ «Діва-Агролан» в особі директора ОСОБА_15 (позичальник) укладено Кредитний договір № КІЕ-ТФ-10395. Згідно зазначеного договору кредитодавець встановлює позичальнику поновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування, що дорівнює 35 000 000,00 грн. Період користування кредитною лінією завершується 26.09.2023 із встановленням окремого порядку повернення частин кредиту відповідно до графіку, передбаченого Кредитним договором.

Крім того, Кредитним договором серед умов надання траншу кредиту визначено, що для надання траншу за Кредитним договором № КІЕ-ТФ-10395 обов`язково має бути укладено: угоди про забезпечення - договори застави (біржового товару, прийнятого на зберігання за подвійними складськими свідоцтвами) за кожною додатковою угодою між AT «ПУМБ» та позичальником/майновим(и) поручителем(ями), угоду про забезпечення - договір поруки між AT «ПУМБ» та ТОВ «Полісся Агроінвестрой», угоду про забезпечення - договір поруки між AT «ПУМБ» та ТОВ «Сатурн Агро», угоди про забезпечення - договір поруки між AT «ПУМБ» та ОСОБА_10 (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Також, кредитним договором, визнано, що ТОВ «Полісся Агроінвестрой» та ТОВ «Сатурн Агро» входять в групу підприємств разом з позичальником - ТОВ «Діва-Агролан». 06.10.2020 були підписані відповідні угоди.

Цього ж дня, підписано додаткову угоду (про встановлення Субліміту Кредиту) №1, відповідно до якої позичальнику надано перший транш у розмірі 35 000 000,00 грн зі строком повернення 21.03.2021.

У подальшому, 22.12.2020 між сторонами за кредитним договором № КІЕ-ТФ-10395 підписано Додаткову угоду про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №1, за якою розмір кредитного ліміту збільшено з 35 000 000, 00 грн до 50 000 000,00 грн.

Крім того, між AT «ПУМБ» та ТОВ «Діва-Агролан» підписано Договір застави № КІЕ-ТО-10395/7 (Біржового товару, прийнятого на зберігання за подвійним складським свідоцтвом), відповідно до якого ТОВ «Діва-Агролан» передало у заставу Біржові товари: насіння сої, прийняті на зберігання зерновим складом ТОВ «Юг Агро-Ойл Трейд» за подвійним складським свідоцтвом серії АБ №114433 від 15.12.2020.

Також, 22.12.2020 сторонами внесено зміни в договори поруки № КІЕ-П-10395/1, №КІЕ-П-10395/2 та № КІЕ-П-10395/3. Зміни стосувалися збільшення обсягу зобов`язань з 35 000 000,00 грн. до 50 0000 00,00 грн., виконання яких забезпечувалося вказаними договорами поруки.

Сторонами за Кредитним договором № КІЕ-ТФ-10395 22.12.2020 підписано Додаткову угоду (про встановлення Субліміту Кредиту) №2, за якою AT «ПУМБ» надав ТОВ «Діва-Агролан» транші в межах субліміту 14 399 000,00 грн. із терміном повернення траншу не пізніше 15.07.2021.

31.03.2021 сторонами за Кредитним договором № КІЕ-ТФ-10395 підписано Додаткову угоду про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 2. Зміни відобразили всі актуальні на момент підписання Додаткової угоди про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 2 угоди між AT «ПУМБ» та компаніями з групи підприємств позичальника та спричинені ними зміни у фінансових відносинах.

Того ж дня, 31.03.2021, сторонами за кредитним договором № КІЕ-ТФ-10395 підписано Додаткову угоду (про встановлення Субліміту Кредиту) № 3, за якою AT «ПУМБ» надавав ТОВ «Діва-Агролан» транш на 33 715 000,00 грн. в межах субліміту 35 000 000,00 грн. із строком погашення - 01.06.2021, у тому числі на рефінансування кредитної заборгованості за траншами, виданими за Додатковою угодою (про встановлення Субліміту Кредиту) № 1 від 06.10.2020.

Крім того, 31.03.2021 сторони змінили строк виконання зобов`язань позичальника за Додатковою угодою № 2 з 22.12.2020 до 01.06.2021 шляхом підписання Додаткової угоди про внесення змін в Додаткову угоду (про встановлення Субліміту Кредиту) № 2.

У подальшому, 30.04.2021 сторонами підписано наступні угоди про забезпечення: договір застави № КІЕ-ТО-10395/8 (Біржового товару, прийнятого на зберігання за подвійним складським свідоцтвом) між AT «ПУМБ» та ТОВ «Діва-Агролан» в особі директора ОСОБА_15 про передачу у заставу AT «ПУМБ» Біржового товару: насіння ріпаку, прийнятого на зберігання ТОВ «Юг Агро-Ойл Трейд» за подвійним складським свідоцтвом серії АБ №114434 від 12.04.2021, договір застави № КІЕ-ТО-10395/9 (Біржового товару, прийнятого на зберігання за подвійним складським свідоцтвом) між AT «ПУМБ» та ТОВ «Полісся Агроінвестрой» в особі представника ОСОБА_19 про передачу у заставу AT«ПУМБ» Біржового товару: насіння ріпаку, прийнятого на зберігання ТОВ «Юг Агро-Ойл Трейд» за подвійним складським свідоцтвом серії АБ №114435 від 12.04.2021, договір застави №КІЕ-ТО-10395/10 (Біржового товару, прийнятого на зберігання за подвійним складським свідоцтвом) між AT«ПУМБ» та ТОВ «Сатурн Агро» в особі представника ОСОБА_19 про передачу у заставу AT «ПУМБ» Біржового товару: насіння ріпаку, прийнятого на зберігання ТОВ «Юг Агро-Ойл Трейд» за подвійним складським свідоцтвом серії АБ №114436 від 12.04.2021.

З настанням строку повернення траншів за Додатковими угодами (про встановлення Субліміту Кредиту) № 2 та № 3 - 01.06.2021, позичальник не виконав свої зобов`язання та не повернув кредитні кошти за траншами.

Загальна заборгованість ТОВ «Діва-Агролан» за Кредитним договором КІЕ-ТФ-10395 від 06.10.2020 станом на 17.08.2021 становила:

1) 46 913 000,00 грн - прострочені транші кредиту;

2) 868 332,71 грн - прострочені проценти за користування траншами кредиту.

Згідно акту перевірки наявності і стану і умов зберігання товарів в обороті від 25.06.2021 представником АТ «ПУМБ» ОСОБА_20 зафіксовано, що на території, на якій знаходиться зерносховище ТОВ «Юг Агро-Ойл Трейд», на якому зберігається заставне майно - Біржові товари: насіння ріпаку та насіння сої, територія не охороняється, будь-яка діяльність відсутня, жодних працівників ТОВ «Юг Агро-Ойл Трейд» не виявлено. Також жодних робіт на елеваторі із зерном не проводяться, що свідчить про те, що елеватор пустий та зерно вивезено з нього. Майно, яке мало гарантувати виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів за кредитним договором, було вивезене з місця зберігання.

При цьому посадові особи та бенефіціари юридичних осіб ТОВ «Діва-Агролан», ТОВ «Полісся Агроінвестрой» та ТОВ «Сатурн Агро» не мали легальної можливості отримати у розпорядження предмет застави.

Так, відповідно до статті 18 Закону України «Про сертифіковані товарні склади та прості і подвійні складські свідоцтва» володілець складського свідоцтва пред`являє сертифікованому складу свідоцтво з письмовою вимогою про видачу товару. Перед видачею товару в обмін на складське свідоцтво сертифікований склад зобов`язаний перевірити, чи не є це складське свідоцтво підробленим, перевірити наявність прав пред`явника складського свідоцтва на володіння цим свідоцтвом та права на одержання товару, після чого сертифікований склад погашає це свідоцтво, про що робиться відповідний запис у реєстрі складських свідоцтв.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зерновий склад видає зерно володільцеві складського і заставного свідоцтва (подвійного складського свідоцтва) не інакше як в обмін на обидва свідоцтва разом.

Відповідно до Договорів застави всі оригінали складських свідоцтв знаходяться у володінні АТ «ПУМБ». Також, відсутні відомості про рішення будь-якого суду, за яким було звернено стягнення на предмет застави - Біржові товари: насіння ріпаку та сої.

Злочинний умисел направлений на заволодіння коштами АТ «ПУБМ» також підтверджується тим, що ТОВ «Діва-Агролан» в лютому-березні 2021 року відчужила все належне товариству нерухоме майно на користь ТОВ «Сат.Сервіс Агро Трейд» () 100% часток у статутному капіталі якої належать ОСОБА_21 (дружина ОСОБА_10 ).

Крім цього встановлено, що 04.08.2021 між ТОВ «Сат-Агро» (), власником 100% часток у статутному капіталі якого та директором якого є ОСОБА_22 та АТ «ПУМБ» укладено Договір поруки № КІЕ-П-10395/4, відповідно до умов якого ТОВ «Сат-Агро» поручилося солідарно відповідати перед банком за виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором. ТОВ «Сат-Агро» є компанією, яка суборендує земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходяться в оренді ТОВ «Діва-Агролан».

Також згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, власником ТОВ «Діва- Агро» є ОСОБА_23 , яка є родичкою ОСОБА_24 , який є фінансовим директором боржника ТОВ «Діва-Агролан» за сумісництвом.

Окрім цього, ОСОБА_10 до цього часу так і не виконані зобов`язання про передачу в заставу зерна майбутнього врожаю сої, соняшника, пшениці, жита та кукурудзи 2021 року, що належать ТОВ «Сат-Агро» та іншій пов`язаній компанії - ТОВ «Господарський союз»(). При цьому, як вбачається із інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої працівниками банку під час аналізу проекту, власником 100% часток та керівником ТОВ «Господарський союз» є ОСОБА_25 , який є власником 100% часток у статутному капіталі іншої компанії - ТОВ «Діва-Агропром», кінцевим бенефіціарним власником якої також є ОСОБА_10 .

Також ОСОБА_10 до 05.03.2021 був власником (засновником) ТОВ «Агро-Зевс»(), а потім відчужив свої корпоративні права. Наразі керівником ТОВ «Агро-Зевс» є ОСОБА_16 , який також є власником 100% часток у статутному капіталі та керівником компаній- поручителів за Кредитним договором - ТОВ «Сатурн Агро» та ТОВ «Полісся Агроінвестрой».

Активні дії ОСОБА_10 та пов`язаних з ним осіб можуть свідчити про умисні дії з приховування майна з метою неповернення суми боргу за кредитним договором укладеним з АТ «ПУМБ».

Таким чином, сукупність обставин дає підстави вважати, що посадові особи та бенефіціари юридичних осіб ТОВ «Діва-Агролан», ТОВ «Сатурн Агро», ТОВ «Полісся Агроінвестрой», ТОВ «Юг Агро-Ойл Трейд» заволоділи кредитними коштами АТ «ПУМБ» шляхом обману АТ «ПУМБ», що є складом кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 Кримінального кодексу України.

У результаті узгоджених дій посадових осіб та бенефіціари юридичних осіб ТОВ «Діва-Агролан», ТОВ «Сатурн Агро», ТОВ «Полісся Агроінвестрой», ТОВ «Юг Агро-Ойл Трейд», ТОВ «Сат.Сервіс Агро Трейд», ТОВ «Сат-Агро», ТОВ «Діва-Агро», ТОВ «Господарський союз`та ТОВ «Агро-Зевс» введено в оману представників АТ «ПУМБ» щодо наміру надати майно у заставу для покриття суми кредиту, що мало наслідком протиправне заволодіння коштами АТ «ПУМБ» на загальну суму 46 913 000,00 грн., тобто вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

04.10.2021 органом досудового розслідування винесено постанову про визнання речовими доказами майна, згідно переліку зазначеному в даній постанові.

05.10.2021 прокурор третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в межах кримінального провадження № 0001094 від 28.08.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, згідно переліку зазначеному в даному клопотанні в тому числі накладення арешту шляхом заборони розпоряджатися нерухомим майном ОСОБА_10 , а саме на двохкімнатну квартиру загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстр. номер в ДРРПНМ: 000).

06.10.2021 ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на майно, згідно переліку зазначеному в даній ухвалі, в тому числі накладено арешт шляхом заборони розпоряджатися нерухомим майном ОСОБА_10 , а саме на двохкімнатну квартиру загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстр. номер в ДРРПНМ: 000).

Оскільки дана ухвала оскаржена власником майна на даний час ОСОБА_6 тільки в частині накладення арешту на нерухоме майно, власником якої був ОСОБА_10 , на момент розгляду клопотання про арешт майна, а саме на двохкімнатну квартиру загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстр. номер в ДРРПНМ: 000), тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах вимог поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно, колегією суддів не вирішується.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001094 від 28.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та накладаючи арешт на двохкімнатну квартиру загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстр. номер в ДРРПНМ: 000), яка належала ОСОБА_10 , слідчий суддявиходив з того, що відповідно постанови від 04.10.2021 органом досудового розслідування вказана квартира визнана речовим доказам у рамках даного кримінального провадження, а тому є передбаченні кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджено матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

У відповідності до вимог КПК України, слідчим суддею при постановленні ухвали були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, зокрема, що постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_26 від 04 жовтня 2021 року вказане майно було визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні (т. 1 а.с.171-218). Оскільки воно має ознаки доказів у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України, колегія суддів, враховуючи доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, вважає, що у даному випадку слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження та враховано обставини кримінального провадження, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали слідчий суддя встановив, що в кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції переглядає оскаржувану ухвалу на момент її постановлення. А тому твердження апелянта про те, що 23.06.2023 року він набув у власність вказану вище квартиру, що підтверджується свідоцтвом від 23.06.2023 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , що зареєстровано в реєстрі за № 274 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер 336840322) від 23.06.2023 року. Право власності ним набуто внаслідок придбання вищевказаної нерухомості на електронному аукціоні (торгах) в порядку ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» згідно акту про проведений електронний аукціон складний приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області ОСОБА_12 , 21.06.2023 року є необґрунтованими.

Згідно даних вказаних в свідоцтві від 23.06.2023 року та акті про проведений електронний аукціон (торги) від 21.06.2023 року квартира, що була придбана ним належала ОСОБА_10 , згідно якого здійснювалось виконавче провадження №71138133 у справі №902/1126/22 в порядку виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 20.02.2023 року у якій дана нерухомість і була реалізована та придбана ним у встановленому законодавством порядку.

Проте такі твердження є підставою, для звернення до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування накладеного арешту.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Отже, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга, з урахуванням усіх викладених в них доводів, задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити власнику майна ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в частині накладення арешту на майно, шляхом заборони розпоряджатися нерухомим майном ОСОБА_10 , а саме на двохкімнатну квартиру загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 8 (реєстр. номер в ДРРПНМ: 000), -залишити без зміни, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4