Провадження № 1-кс/686/1514/24
УХВАЛА

Іменем України

9 лютого 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000099 від 23.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 321 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення санкціонованого обшуку 08.02.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду за адресою: Хмельницька область, м. Камянець-Подільський, вул.. Огієнка, 20 у приміщенні службового кабінету №412 КНП «Лікувально-діагностичний консультативний центр» Камянець-Подільської міської ради, де здійснює свою професійну діяльність на посаді лікаря-психіатра ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: журнал реєстрації спеціальних рецептних бланків Ф-3, рецептурні бланки із нанесеними написами та печатками в кількості 12 шт., рецептурні бланки в кількості 19 шт., без написів, медичну картку амбулаторно хворого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , рецептурні бланки в кількості 67 шт., які частково заповненні та із печатками та незаповнені із метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, зазначив про розгляд за його відсутністю, вимоги клопотання підтримав.

Згідно ч.2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна виклик власника майна не здійснювався.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000099, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.02.2023 на адресу СУ ГУНП в Хмельницькій області, надійшли матеріали УБН в Хмельницькій області, про те, що група осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою, на території Хмельницької області, здійснюють незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

08.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1 , (справа №686/3381/23 провадження №1-кс/686/1157/24) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 а саме у приміщенні службового кабінету №412 КНП «Лікувально діагностично-консультативний центр» Кам`янець-Подільської міської ради де здійснює свою професійну діяльність на посаді лікаря психіатра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході якого виявлено та вилучено:

- журнал реєстрації спеціальних рецептних бланків Ф-3;

- рецептурні бланки із нанесеними написами та печатками в кількості 12 шт.;

- рецептурні бланки в кількості 19 шт., без написів;

- медична картка амбулаторно хворого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- рецептурні бланки в кількості 67 шт., які частково заповненні та із печатками та незаповнені.

В ході розслідування провадження встановлено, що вилучені документи можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення та в них можуть міститись відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

09.02.2024 старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_7 винесено постанову про визнання вищевказаних вилучених документів речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та слідової інформації, що міститься на них, тобто запобігання можливості їх приховування, псування, зникнення, втрати, передачі, пошкодження, знищення, відчуження

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або перебувають в інших фізичних або юридичних осіб, щодо яких здійснюється провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами 8 та 11 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучено 08.02.2024 року під час проведення санкціонованого обшуку має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, враховуючи положення ст.ст. 170, 171 КПК України, а саме, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на журнал реєстрації спеціальних рецептних бланків Ф-3, рецептурні бланки із нанесеними написами та печатками в кількості 12 шт., рецептурні бланки в кількості 19 шт., без написів, медичну картку амбулаторно хворого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , рецептурні бланки в кількості 67 шт., які частково заповненні та із печатками та незаповнені шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя