Житомирський апеляційний суд
Категорія Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11.12.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 та накладено арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Redmi 9 PRO ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 (серійний номер НОМЕР_3 ) з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ); зварювальний апарат марки GALAXY 166, виробник VALEX.

В своїй апеляційній скарзі представник-адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вище зазначену ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. При цьому, зазначає, що згідно ухвали слідчого судді від 15.11.2023 (справа №296/11532/23) було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку у житлі ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_1 , разом з цим, в цій же ухвалі зазначено, що дане приміщення належить на праві власності ОСОБА_9 . Таким чином, слідчий, який надав документи до клопотання про проведення обшуку, вже були порушені конституційні вимоги ст.30, ст.41 Конституцій, оскільки маючи відомості, про відсутність у ОСОБА_7 особистого житла, суд надав дозвіл на проведення обшуку у житлі, яке не належить останньому. В подальшому, вирішуючи питання арешту майна, яке було вилучене при проведенні обшуку, слідчим суддею знову не було звернено увагу на те, що в своєму клопотанні слідчим не зазначено обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення з боку його підзахисного, крім того, ОСОБА_7 не є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Звертає увагу, що при проведені обшуку вилучили майно, яке не належить ОСОБА_7 , про що було зазначено в протоколі обшуку. Також, звертає увагу, що у відповідності до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна повинно бути подано не пізніше наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, що не було враховано слідчим суддею.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вважає апеляційний суд, старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, надала достатні і належні докази тих обставин, на які послалася у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст.94 КПК України, належним чином оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

При цьому, слідчий звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна 01.12.2023 (а.п.27), вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , 30.11.2023 (а.п.10, зворотна сторона), тобто з дотриманням строків визначених ч.5 ст.171 КПК України. Апеляційні посилання сторони захисту на порушення в цій частині органом досудового розслідування вимог КПК України, є безпідставними.

В свою чергу, відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З матеріалів провадження убачається, що ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано.

Як зазначено в клопотанні про накладення арешту на майно, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження за №0000926 від 06.08.2023, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.292, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.292, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.2 ст.292, ч.5 ст.27 ч.2 ст.15 ч.4 ст.185. ч.5 ст.27 ч.4 ст.185 КК України.

Згідно змісту клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, група осіб на території Житомирської області, діючи за попередньою змовою, здійснюювала несанкціоноване втручання (врізку) в магістральний нафтопровід «Мозир- Броди» АТ «Укртранснафта».

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000438, на місці пошкодження магістрального нафтопроводу «Мозир-Броди» (221 км І черги) о 02 год. 25 хв. 16.10.2023 затримано: 1. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; 2. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; 3. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 .

На відстані близько 2 км від місця пошкодження нафтопроводу о 02 год. 28 хв. 16.10.2023 затримано інших співучасників злочину: 4. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ; 5. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_6 о 08 год. 28 хв. 16.10.2023 затримано ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

16.10.2023, відповідно до вимог ст.ст. 276, 278 КГІК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.292 КК України ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 .

Також, СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000926 від 06.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.292 КК України, розпочате за фактом, виявленого 05.08.2023 пошкодження магістрального нафтопроводу «Мозир- Броди» на 179 км. І черги, що призвело до порушення нормальної роботи нафтопроводу.

Крім того, СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000126 від 10.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.292 КК України, розпочате за фактом, виявленого 10.08.2023 пошкодження магістрального нафтопроводу «Мозир- Броди» на 177 км. І черги, що призвело до порушення нормальної роботи нафтопроводу.

Першим заступником керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_19 27.10.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000926 доручено слідчим слідчого управління ГУНП в Житомирській області.

Першим заступником керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_19 27.10.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 від 10.08.2023 доручено слідчим слідчого управління ГУНП в Житомирській області.

Прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_20 30.10.2023 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань №0000438 від 22.08.2023, № 0000126 від 10.08.2023, № 0000926 від 06.08.2023 в одне провадження під єдиним № 0000926.

Окрім того, СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження кримінального провадження №0001089 від 28.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.292 КК України, розпочате за фактом, виявленого 10.08.2023 пошкодження магістрального нафтопроводу «Мозир-Броди» на 221 км. І черги, що призвело до порушення нормальної роботи нафтопроводу.

Першим заступником керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_19 01.11.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 від 10.08.2023 доручено слідчим слідчого управління ГУНП в Житомирській області.

Прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 03.11.2023 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань № 0001089 від 28.09.2023 та № 0000926 від 06.08.2023 в одне провадження під єдиним № 0000926.

У ході огляду місця події від 10.08.2023 в межах кримінального провадження № 0000126 на 177 км магістрального нафтопроводу «Мозир-Броди» виявлено слід низу взуття.

Згідно висновку експерта малюнок на поверхні низу взуття відобразився у вигляді різноманітних елементів, а саме: - на підметковій частині у вигляді дугоподібних, прямолінійних та «V» подібних елементів, які локалізуються на всій площині, шириною від 2 мм до 8 мм, які розташовані між собою на відстані від 5 мм до 34 мм один відносно іншого; -на проміжній частині у вигляді двох елементів прямолінійної формі, шириною 1 мм та 2 мм., які розташовані між собою на відстані 20 мм один відносно іншого; -на каблучній частині у вигляді прямолінійних- .та дугоподібних елементів, які локалізуються на всій площині , шириною від 1,5 мм до 6 мм, які розташовані між собою на відстані від- 1,4 мм до 14 мм один відносно іншого.

Судовим експертом встановлено, що даний слід низу взуття є придатним для порівняльного дослідження лише при наданні на дослідження слідоутворюючого об`єкту з аналогічним малюнком рельєфу низу взуття.

На підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира №296/11532/23 від 15.11.2023 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Redmi 9 PRO ІМЕІ-1: НОМЕР_6 .МЕІ-2; 40904/00 (серійний номер НОМЕР_3 ) з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ), запакований до спецпакету № PSP1175922, зварювальний апарат марки GALAXY 166, виробник VALEX, запакований до спецпакету № PSP4185452, які вилучено до СУ ГУНИ в Житомирській області, для прийняття рішення по суті.

30.11.2023 (направлено до суду - 01.12.2023) старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з відповідним клопотанням про арешт вище зазначеного майна, за результатами судового розгляду слідчим суддею постановлена оскаржувана ухвала.

При цьому, до клопотання слідчим додано: витяг з ЄРДР з якого убачається, що 06.08.2023 було зареєстровано кримінальне провадження №0000926 (а.п.5-8); копію ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15.11.2023 про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.9-10); копію протоколу обшуку від 30.11.2023, який був проведений за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено вище зазначені речі (а.п.10-14); протокол про результатам здійснення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 03.11.2023 (а.п.15); постанову про визнання предметів речовими доказами в кримінальному провадженні №0000926 від 06.08.2023 (а.п.21-24).

В даному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту, та що майно, на яке накладено арешт та зазначене в клопотанні, підпадає під ознаки майна, передбаченого статтею 98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні і ці обставини доведено доданими до клопотання доказами, а відтак існували реальні підстави для накладення арешту на майно, з метою збереження і використання як доказів у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги щодо істотних порушень слідчим та слідчим суддею норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, а зазначені в апеляційній скарзі обставини є необґрунтованими.

Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слід накласти арешт, відповідає вимогам ч.2 ст.170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

Крім того, слідчим суддею ретельно перевірено майно, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, та зроблено правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході огляду обшуку від 30.11.2023 р., який був проведений за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати щодо наявності існування ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України.

З огляду на зазначене, як вважає апеляційний суд, висновки слідчого судді про арешт майна, викладені в оскаржуваному рішенні, цілком доведені матеріалами кримінального провадження та долученими до клопотання про накладення арешту документами на підтвердження того, що обмеження прав власника співвідносяться із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для їх арешту.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України.

При цьому, розгляд клопотання органу досудового розслідування, судом першої інстанції проведено у порядок та спосіб визначеним КПК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси як власника майна, так і інших осіб.

Слідчий суддя дотримався вимог п.п.5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що для проведення повного та неупередженого розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, накладення арешту на майно із заборонами є необхідним, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення кримінального правопорушення та підлягає збереженню.

При цьому, слід зауважити, що всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Апеляційні посилання захисника на незаконність ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15.11.2023 (судове провадження 296/11532/23) про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , є в даному випадку безпідставними, оскільки це не було предметом судового розгляду в даному випадку. Доводи викладенні в апеляційній скарзі щодо цього судового рішення об`єктивно не спростовують висновки слідчого судді викладенні в оскаржуваній ухвалі.

Одночасно, суд апеляційної інстанції враховує і те, що у відповідності до вимог ст.174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та в межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими, підстав для обґрунтованого сумніву в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11.12.2023, якою накладено арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Redmi 9 PRO ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 (серійний номер НОМЕР_3 ) з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ); зварювальний апарат марки GALAXY 166, виробник VALEX, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :