печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про повернення застави, в рамках кримінального провадження №0002192,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про повернення застави, в рамках кримінального провадження №0002192.

Особа, що подала заяву в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив.

Слідчий, прокурор про дату, час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, проте, в судове засідання не з`явився.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що заявник, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд скарги за їх відсутності не направили, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті заяви без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В силу ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Тобто, з моменту внесення застави, підозрюваний є особою відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Згідно зі ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді застави, продовжує діяти до підстав, визначених ст. 203 КПК України.

Враховуючи викладене вище, відсутність в матеріалах заяви будь-яких доказів щодо наявності підстав для повернення застави, у відповідності до вимог ст. 203 КПК України, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні правові підстави для повернення застави заставодавцю.

Крім того, згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

За таких обставин, в задоволенні заяви ОСОБА_3 про повернення застави слід відмовити.

З огляду на зазначене вище та керуючись ст.ст. 176, 182, 202, 203, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про повернення застави, в рамках кримінального провадження №0002192- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1