ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1346/20

Провадження № 11-кп/4820/144/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відео конференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Шепетівськогоміськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19.11.2020 вирок залишено без змін.

Начальник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що останній відбув 2/3 строку покарання, до дисциплінарної відповідальності притягувався, але стягнення погашено, має 4 заохочення, працює, підтримує зв`язки з рідними, вину у скоєному злочині визнає.

Ухвалою Шепетівськогоміськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2023 року ідмовлено у задоволенні клопотання начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що одна лише обставина, що засуджений визнає вину у скоєнні злочину та має декілька заохочень не може свідчити про його виправлення. Оскільки за весь період відбування покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_6 має 4 заохочення (від 04.10.2022, 07.04.2023, 05.07.2023, 09.10.2023), тобто з суттєвою перервою між початком відбування покарання та перед настанням пільги під час відбування покарання, що свідчить про їх несистематичність. Крім того, засуджений допускав порушення режиму відбування покарання, а саме 07.10.2021. Хоча стягнення є погашеним, це не може характеризувати особу як таку, що сумлінно поводила себе протягом всього періоду відбування покарання.

Відповідно до ст. 127 КВК України ОСОБА_6 не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не входить до складу ради колективу засуджених відділення. У програмах виховного впливу бере участь лише з березня 2023 року і ставиться до цього формально. Протягом лютого-липня 2021 року, червня-листопада 2022 року засуджений не працював.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Шепетвськогоміськрайонного суду від 14.11.2023 року та звільнити його умовно-достроково, відповідно до ст.81 КК України.

Свої вимоги аргументує тим, що є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення оскільки він має 4 заохочення, активно приймає участь у програмах диференціального вихованого впливу засуджених дільниці соціальної реабілітації, що активна участь у житті дільниці може свідчити про те, що він довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці та прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Узагальнені доводи учасників апеляційного перегляду провадження.

Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній. Прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду без змін.

Вислухавши доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню виходить з наступного.

Мотиви, з яких виходив суд при винесенні ухвали з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.

Згідно з ст. 81 ч.2 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та передчасно дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_6 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання.

ОСОБА_6 засуджений за вчинення тяжкого злочину, строк відбування покарання відраховується з 01.04.2020 року, кінець строку відбування покарання 01.04.2024 року. Відбуто 2/3 строку покарання. Не відбута частина покарання станом на 01.11.2023 становить 05 місяців.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 відбув частину покарання, за яке можливе застосувати умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

Станом на час звернення до суду ДУ «Шепетіська виправна колонія (№98)» з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 останній відбув 2/3 призначеного судом покарання.

Натомість, на думку колегії суддів, висновки суду про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_6 умовно-достроково не ґрунтується на матеріалах справи та об`єктивно ними не підтверджені.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Як вбачається з судових матеріалів, ОСОБА_6 спочатку утримувався в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», далі відбував покарання у ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». За даними характеристики та довідки про нараховану заробітну плату, ОСОБА_6 відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» з 16.02.2021 року (а.с.4, 7).

По прибуттю в колонію був залучений до суспільно-корисної праці, до якої відносився добре. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз, стягнення погашене у встановленому законом порядку, 4 рази заохочувався. За час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони. Поставлені завдання виконує. Підтримує зв`язки з рідними. Приймає участь у громадському житті засуджених відділення. Вину у скоєному злочині визнає.

Комісією установи з питань розгляду заохочувальних норм (протокол № 12 від 12.04.2023) задоволено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що стає на шлях виправлення.

Працевлаштований на контрагентському об`єкті оператором виробничої дільниці у ТОВ «ЦерсанітІнвест» по трудовому договору, до праці ставиться позитивно, сумлінно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, чим подає позитивний приклад іншим засудженим. У вільний від роботи час виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, складеного без дати, засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення, набрав 65 балів (а.с 8-10).

Відповідно до ст. 123 КВК України бере активну участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу. Бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Має позитивні плани на майбутнє після звільнення з установи.

Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

Щодо посилань судом першої інстанції на стягнення відносно ОСОБА_6 а саме 07.10.2021., то воно є погашеним у встановленому законом порядку. Аналіз характеристики, вказує на стійкі зміни особи засудженого протягом всього відбування покарань в напрямку виправлення.

Крім того, на думку колегії суддів, є необґрунтованим висновки суду з приводу того, що ОСОБА_6 в програмах виховного впливу брав участь лише з березня 2023 року, ставиться до цього формально, тому що такі висновки не ґрунтуються на відомостях, викладених у висновку щодо виправлення засудженого. Ті обставини, що протягом лютого-липня 2021 року, червня-листопада 2022 року засуджений не працював, на думку колегії суддів, не можна ставити у провину засудженому, оскільки такі обставини в умовах відбування покарання не обумовлені виключно суб`єктивним бажанням засудженого. Колегія суддів виходить з того, що умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обов`язкові умови, необхідні для звільнення особи умовно-достроково від відбування призначеного покарання - відбуття необхідного строку покарання, доведення свого виправлення зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці, в даному випадку є доведеними.

З урахуванням даних про особу засудженого, який має міцні соціальні зв`язки, має родину, з якою підтримує добрі стосунки, колегія суддів приходить до переконання, що за час перебування ОСОБА_6 у виправній колонії ним досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації та доведено можливість стати повноцінним та законослухняним членом суспільства, засуджений виправився і немає необхідності в подальшому відбуванні ним реального покарання у вигляді позбавлення волі.

Колегія суддів також виходить з того, що адміністрацією установи було ініційовано клопотання до суду про звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання умовно-достроково. У підсумку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 скасуванню з постановленням нової про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2023 року,якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 - скасувати.

Клопотання ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умовно-достроково в порядку ст.81 КК України від відбування покарання, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі на не відбутий строк 2 місяці 17 дні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3