Справа № 623/3445/19
Провадження № 1-кп/638/1279/23
УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 0000376 від 17 квітня 2019 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, українця, громадянина України, який не працює, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 17 квітня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 399/0/15-23 від 20.04.2023 «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» змінено з 01 травня 2023 року територіальну підсудність судових справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Дзержинському районному суду міста Харкова.

05 червня 2023 року кримінальне провадження надійшло до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні 17 квітня 2019 року близько 08 години 15 хвилин ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем CITROEN СЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський зі сторони м. Слов`янська Донецької області в напрямку м. Харків.

В процесі руху по вказаному автошляху на 623 км + 400 м автошляху Київ-Харків-Довжанський біля будинку №2-а по вул. Софійській в м. Ізюм Харківської області водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», та під час руху з обраною ним швидкістю, з моменту виникнення небезпеки не вжив заходів своєчасної зупинки керованим ним автомобілем та надати дорогу пішоходу, який рухався по пішохідному переході, позначеному дорожнім знаком 5.35.1 та дорожньою розміткою 1.14.3 Правил дорожнього руху України, з права на ліво, по напрямку руху автомобіля CITROEN СЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього виростку лівої-верхньо гомілкової кістки, перелому 7-8 ребер з права, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 216-13/19 від 22.08.2019, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, гематоми лівої лобної області, забою лівого колінного суглобу, сечового міхура, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 216-13/19 від 22.08.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , які відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №7/752СЕ-І9 від 22.08.2019 з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем CITROEN СЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з моменту виникнення небезпеки для руху, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6 , яка знаходилась на нерегульованому пішохідному переході, шляхом застосування своєчасного гальмування із зупинкою керованим ним автомобілем до місця наїзду, але не зорієнтувався у дорожній обстановці та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , що спричинило вищевказані наслідки.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкоджені.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та скасування арешту майна.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене захисником клопотання. Пояснив, що усвідомлює наслідки закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засідання проти закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не заперечувала.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про закриття кримінального провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, 17 квітня 2019 року.

Санкція частини 1 статті 286 КК України (в редакції станом на 17 квітня 2019 року) передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції станом на 17 квітня 2019 року) дане кримінальне правопорушення було злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на 17 квітня 2019 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Аналогічні строки встановлено в п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України в редакції закону станом на дату розгляду справи, а саме Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років

Таким чином, строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України становив 3 роки та закінчився 17 квітня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положенням ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст.49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, згідно з положеннями частин 2 та 3 ст. 49 КК України, передбачені вказаною статтею строки давності можуть зупинятися, якщо особа, що вчинила злочин, ухиляється від досудового слідства або суду та перериватися, якщо до закінчення такого строку особа вчинить новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування положень ч. 1 ст. 49 КК України зі згодою потерпілого на це, оскільки обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, яку обвинувачений надав та просив закрити провадження і не наполягав на продовженні розгляду справи в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України сплинув 17 квітня 2022 року. Відомості про зупинення чи переривання строку давності у цьому кримінальному провадженні відсутні. Водночас обвинувачений проти закриття кримінального провадження не заперечує.

За таких обставин ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закриттю, суд залишає без розгляду заявлений цивільний позов ОСОБА_6 та цивільний позов прокурора Ізюмської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ізюмської ЦМЛ в рамках вказаного кримінального провадження та роз`яснює право на звернення до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства

Що стосується стягнення з ОСОБА_4 судових витрат по справі, суд зазначає, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17 (провадження № 51-4251кмо21), від 01 лютого 2023 року у справі № 297/2444/21 (провадження № 51-3359км22).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За таких обставин, суд скасовує арешт майна, накладений в рамках даного кримінального провадження.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ст. 174, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

Кримінальне провадження № 0000376 від 17 квітня 2019 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та цивільний позов прокурора Ізюмської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ізюмської ЦМЛ прокурора Ізюмської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ізюмської ЦМЛ до ОСОБА_4 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Арешт майна, а саме автомобіля «Citroen C3», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузову: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), та який перебуває в Ізюмському ВП ГУНП в Харківській області (Харківська область, м. Ізюм, пров. Георгіївський, 2), накладений ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2019 року (справа № 623/1592/19, номер провадження 1-кс/623/922/2019) скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1101,25 грн (одна тисяча сто одна гривня двадцять п`ять копійок) віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1