Провадження №: 1-кп/755/1476/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000447 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Джанкой АР Крим, громадянина України, з середньою освітою, працюючого ФОП « ОСОБА_3 », не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.301 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м.Києва надійшло кримінальне провадження №0000447 відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.301 КК України.

Ухвалою судді від 15.08.2023 року по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. На думку прокурора, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризиків та тісні соціальні зв`язки обвинуваченого, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання, оскільки він має постійне місце проживання, має цивільну дружину, працює ФОП, раніше не судимий, застосований до нього запобіжний захід не порушував, тому, на думку захисника, зазначені прокурором ризики відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника, посилаючись на те, що у разі зміни йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання буде виконувати усі поклдені на нього обов`язки.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши письмове клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

З реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000447 та клопотання прокурора вбачається, що відносно ОСОБА_3 було обрано (в подальшому продовжено) запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, строк дії якого закінчується 26.08.2023 року.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні в підготовчому судовому засіданні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд враховує, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, раніше не судимий, офіційно працює ФОП, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за однією адресою у м.Києві.

На думку суду, окрім констатації, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, прокурором не наведені жодні доводи та не долучено жодного доказу, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання більш м`якого запобіжного заходу, який не обмежує у свободі ОСОБА_3 останній буде ухилятись від слідства та суду.

При цьому суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.301 КК України, однак не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують будь-які ризики, передбачені статтею 177 КПК України та не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді домашнього арешту.

Згідно з вимогами ч.3 ст.194 КПК України, оскільки прокурором доведені обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведено обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті, суд вважає за необхідне, відмовляючи у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним та свідками у даному кримінальному провадженні; здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Керуючись ст.ст.177-178, 181, 183, 184, 193, 194, 315, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1