Провадження № 1-кп/369/2240/23
В И Р О К

іменем України

02.10.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0001428 від 22 серпня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, працює не офіційно різноробочим на будівництві, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24 лютого 2022 року о 05:30 год. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на території України, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався.

16 серпня 2023 року, близько 17:45 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у під`їзді багатоповерхового житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед сіро-червоного кольору «Azimut blackmount 26' 18' », що належить потерпілій ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи при собі вищевказану викрадену річ, покинув приміщення житлового будинку і зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи на суму 3800 грн.

Вказаними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 17 серпня 2023 року, близько 14 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на 9 поверсі приміщення багатоповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , діючи повторно, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед чорно-зеленого кольору «Cross 24 rider 12'», що належить потерпілій ОСОБА_4 .

У подальшому, ОСОБА_5 утримуючи при собі вищевказану викрадену річ, покинув приміщення житлового будинку і зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи на суму 6000 грн.

Вказаними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив ці кримінальні правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_5 в судових дебатах та під час проголошення останнього слова щиро розкаявся, просив суд суворо не карати та запевнював, що в подальшому подібного не вчинятиме, просив вибачення у потерпілих за свій вчинок, оскільки висновки для себе зробив та обом потерпілим було повернуто викрадене майно, а саме велосипеди.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 не з`явився в судове засідання, про дату, місце та час його проведення повідомлена в установленому законом порядку. При цьому подала до суду заяву, згідно з якою просить суд проводити судовий розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінальних правопорушень, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, потерпілої, враховуючи заяву однією з потерпілих про розгляд справи за її відсутності, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого в умовах воєнного стану епізод від 16 серпня 2023 року та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану епізод від 17 серпня 2023 року, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має, працює не офіційно різноробочим на будівництві, одружений, зі слів обвинуваченого має на утриманні двох дітей 10 і 15 років, вартість майна, викрадення якого вчинив ОСОБА_5 , а саме на суму 9800,00 грн та яке фактично було відшкодовано потерпілим, шляхом повернення велосипедів, що підтвердила потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні та в телефонному режимі потерпіла ОСОБА_6 , що свідчить про усунення заподіяної шкоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки та добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, які пом`якшують покарання та обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що дорівнює її мінімальному розміру.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим застосовує положення ст. 75 КК України та звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком і покладає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_5 , їх характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 , положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися, зокрема запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази:

- два DVD-R диски марки «Verbatium» сірого кольору об`ємом 4.7 gb, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1