Справа № 754/5725/22
У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2023 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000042 від 08 січня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саатли Азербайджанської Республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджанської Республіки, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0000042 від 08 січня 2022 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , з підстав наявності ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, є громадянином іншої держави, після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення здійснював спроби до втечі.

Захисник, позицію якого підтримав обвинувачений, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з місця проживання обвинуваченого, оскільки тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, заявлений прокурором ризик переховування від суду прокурором не доведено.

Суд вислухавши прокурора, сторону захисту, дослідивши клопотання прокурора, матеріали судового провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави у кримінальному провадженні, а саме до 16 листопада 2023 року.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК Українита практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинамишостоюта восьмоюстатті 176 цього Кодексу.

Так ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості у вчиненні інкримінованих йому дій, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування та саме по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.

При цьому суд враховує характер та обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, дані про його особу, та приходить до висновку, що наведені обставини свідчать про те, що обвинувачений з метою уникнення від кримінальної відповідальності може ухилитись від суду, змінити місце проживання.

Відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не надано.

При цьому суд враховує, що питання розумності тримання обвинуваченого під вартою у дані конкретній справі може бути виправданим за наявності існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений у ст. 5 Конвенції.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на даний час строк перебування обвинуваченого під вартою не є таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності між повагою на особисту свободу обвинуваченого та публічними інтересами, що випливають з права потерпілого на захист від особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Посилання захисника на наявність місця проживання у обвинуваченого, не є достатньо переконливими для висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, не зможе запобігти ризику ухилення від суду та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, у тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 08 січня 2024 року (включно).

Ухвалу суду направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий