В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження №0000258, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне, Сєверодонецького району, Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч. 5 ст. 111-1 КК України,

встановив:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на військове вторгнення збройних сил та інших збройних підрозділів російської федерації на територію України, з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Президент російської федерації 22 лютого 2022 року направив до ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням рф про військове вторгнення на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, під тимчасовою окупацією з 03.07.2022 перебуває і м. Рубіжне Луганської області на території якого терористичною організацією «ЛНР» створено незаконні органи влади.

З метою відсічі військовій агресії рф 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 2 травня 2023 року №3057-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб затвердженого Законом України від 02.05.2023.

Починаючи з 03.07.2022 Рубіжанська міська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганської області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації (далі за текстом - зф держава-агресор рф).

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Рубіжанська міська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганської області внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та на час повідомлення про підозру перебуває у ньому.

Після остаточної військової окупації частини населених пунктів Сєвєродонецького району Луганської області, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Сєвєродонецького району Луганської області, представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення здійснили захоплення органів державної влади, державних та комунальних підприємств.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше 20.04.2022, перебуваючи на території Рубіжанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, яка з 03.07.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, перебуваючи на посаді командира відділення 9 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС в Луганській області, маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи на керівній посаді, діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно зайняв посаду командира відділення Міністерства надзвичайних ситуацій Луганської Народної Республіки (мовою оригіналу командира отделения Министерства чрезвичайных ситуаций Луганской Народной Республики) та отримав звання «старшого прапорщика МЧС ЛНР».

Перебуваючи на займаній посаді командира відділення Міністерства надзвичайних ситуацій Луганської Народної Республіки (мовою оригіналу командира отделения Министерства чрезвичайных ситуаций Луганской Народной Республики) ОСОБА_5 наділений повноваженнями здійснювати контроль за дисципліною підлеглого особового складу відділення, керувати діями підлеглого особового складу, забезпечувати виконання підлеглим особовим складом поставлених задач, проводити заняття з особовим складом відділення, контролювати несення служби особовим складом відділення, контролювати порядок зберігання засобів індивідуального захисту органів дихання, клопотати перед начальником щодо застосування заохочень та накладення стягнень щодо підлеглого особового складу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як здійснення колабораційної діяльності, яка полягає у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що відносно нього розпочато кримінальне провадження, що йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обвинувальний акт відносно нього перебуває на розгляді в суді, в судові засідання неодноразово не з`являвся.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим він викликався в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Так, повістки про виклик на кожне судове засідання були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери у виданні «Урядовий кур`єр», на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та офіційному вебсайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У матеріалах справи містяться документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченого до слідчого, прокурора (на стадії досудового розслідування) та суду, текст повідомлення про підозру опубліковано на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора, що свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що відносно нього розпочато кримінальне провадження. Обвинувачений мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надавались його захиснику.

У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, починаючи зі стадії досудового розслідування даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, а саме приймала участь у дослідженні доказів, виступала у судових дебатах. Захисник була ознайомлена із матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідною розпискою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Під час судових дебатів прокурор вказала, що всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення були всебічно досліджені органом досудового слідства, перевірені судом під час судового розгляду і знайшли своє підтвердження. Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, а вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується належними та допустимими доказами. Прокурор просила визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на десять років з конфіскацією усього належного йому майна на користь держави.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 під час судових дебатів просила визнати ОСОБА_5 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та виправдати.

Суд вислухавши прокурора, захисника, дослідивши надані докази, вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України, доведена повністю та підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- рапортом слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 , командир відділення 9 державного пожежно-рятувального загону ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області співпрацює з державою-агресором;

- повідомленням помічника чергового ЧЧ СМ ВП №1 Сєверодонецького РУП ГУНП в Луганській області з доданими скріншотом Інтернет-сторінки, на якій видно, що ОСОБА_5 працює в МЧС ЛНР в м. Рубіжне Луганської області;

- протоколом огляду інформаційної статті «Сотрудники МЧС ЛНР начали хоронить в Рубежном мирних жителей...(мовою оригіналу», яка розміщена 30.04.2022 року в мережі Інтернет на сайті т.зв. «Луганского информационного центра», при перегляді якої виявлено відеозапис, на якому особа, підписана, як «Представитель МЧС ЛНР г. Рубежное Андрей КУЗНЕЦОВ» представляється, як «Представитель МЧС ЛНР г. Рубежное (мовою оригіналу) та дає інтерв`ю;

- повідомленням слідчого 2 слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєверодонецьку) ТУ ДБР у м. Краматорську, щодо неправомірних дій з боку громадянина України ОСОБА_5 , командира відділення 9 державного пожежно-рятувального загону ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, який співпрацює з державою-агресором;

- витягом з ЄРДР №0000258 від 02.09.2022 про внесення відомостей про вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ст. 111-5 ч.5 КК України;

- рапортом Заступника начальника відділу УКР ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 з додатком, із якого видно, що при моніторингу мережі Інтернет виявлено посилання на статтю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (мовою оригіналу), де інтерв`ю надає особа на ім`я « ОСОБА_8 »;

- рапортом оперуповноваженого УКР ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 , із якого видно, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на посаді командира відділення пожежно-рятувальної частини в м. Рубіжне «МЧС лнр» та мав визначені функціональні обов`язки та повноваження;

- відповіддю ГУ ДСНС у Луганській області №744/111/14/03-2023 від 07.04.2023 року, згідно якої ОСОБА_5 перебував на посаді командира відділення 9 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУДСНС України у Луганській області та звільнений 20.01.2023 року згідно наказу №33 за пунктом 176 підпункт 10-3 (у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 08.06.2023, за якими свідок ОСОБА_10 впізнала на фотознімку ОСОБА_5 , який добровільно зайняв посаду командира відділення Міністерства надзвичайних ситуацій Луганської Народної Республіки (мовою оригіналу командира отделения Министерства чрезвичайных ситуаций Луганской Народной Республики) та отримав звання «старшого прапорщика МЧС ЛНР»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 08.06.2023, за якими свідок ОСОБА_11 впізнала на фотознімку ОСОБА_5 , який добровільно зайняв посаду командира відділення Міністерства надзвичайних ситуацій Луганської Народної Республіки (мовою оригіналу командира отделения Министерства чрезвичайных ситуаций Луганской Народной Республики) та отримав звання «старшого прапорщика МЧС ЛНР»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 08.06.2023, за якими свідок ОСОБА_12 впізнав на фотознімку ОСОБА_5 , який добровільно зайняв посаду командира відділення Міністерства надзвичайних ситуацій Луганської Народної Республіки (мовою оригіналу командира отделения Министерства чрезвичайных ситуаций Луганской Народной Республики) та отримав звання «старшого прапорщика ІНФОРМАЦІЯ_3 »;

- протоколом огляду інтернет сторінки від 20.06.2023. Проведеним оглядом інформації в мережі Інтернет оглянуто публікацію « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (мовою оригіналу) від 08.05.2022 року о 21 годині 16 хвилин, яка містить відеозапис на якому «Старший прапорщик служби МЧС ЛНР ОСОБА_13 командир отделения…» надає інформацію про обстановку в АДРЕСА_2 ;

- наказом №158 від 08.06.2021 року, згідно якого ОСОБА_5 (і.н. НОМЕР_1 ) призначено на посаду командира відділення 9 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ІНФОРМАЦІЯ_5 з 09.06.2021 року;

- біографічною довідкою старшого прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_5 , із якої видно, що ОСОБА_5 проходив службу у 9 державній пожежно-рятувальній частині 3 державного пожежно-рятувального загону ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- послужним списком старшого прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_5 , із якої видно, що ОСОБА_5 проходив службу у ДСНС України в Луганській області з 27.01.2003 року по 20.01.2023 року;

- посадовою інструкцією командира відділення 9 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС в Луганській області;

- тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_5 придатний до військової служби;

- допитами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які були досліджені у судовому засіданні, у яких вони підтвердили, що їм відомо про співпрацю ОСОБА_5 з окупаційною владою та добровільне зайняття ним посади (мовою оригіналу командира отделения Министерства чрезвичайных ситуаций Луганской Народной Республики);

- рапортом заступника начальника відділу УКР ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 , із якого видно, що ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_3 ;

- рапортом заступника начальника відділу УКР ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 , із якого видно, що ОСОБА_5 , як ВПО не зареєстрований і знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області;

- рапортом заступника начальника відділу УКР ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 , із якого видно, що ОСОБА_5 в період з 01.01.2018 року по 03.04.2023 року в місцях пропуску державний кордон не перетинав;

- особовою карткою ОСОБА_5 ,з якої видно, що ОСОБА_5 є громадянином України, має РНОКПП НОМЕР_1 ;

- інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої видно, що ОСОБА_5 має у власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- копією паспорту НОМЕР_3 , із якої видно, що ОСОБА_5 є громадянином України;

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

Вищенаведені досліджені докази отримані у передбаченому КПК України порядку і визнані судом належними і допустимими.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пізніше 20.04.2022, перебуваючи на території Рубіжанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, яка з 03.07.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, перебуваючи на посаді командира відділення 9 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС в Луганській області, маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи на керівній посаді, діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно зайняв посаду командира відділення Міністерства надзвичайних ситуацій Луганської Народної Республіки (мовою оригіналу командира отделения Министерства чрезвичайных ситуаций Луганской Народной Республики) та отримав звання «старшого прапорщика МЧС ЛНР».

Перебуваючи на займаній посаді командира відділення Міністерства надзвичайних ситуацій Луганської Народної Республіки (мовою оригіналу командира отделения Министерства чрезвичайных ситуаций Луганской Народной Республики) ОСОБА_5 наділений повноваженнями здійснювати контроль за дисципліною підлеглого особового складу відділення, керувати діями підлеглого особового складу, забезпечувати виконання підлеглим особовим складом поставлених задач, проводити заняття з особовим складом відділення, контролювати несення служби особовим складом відділення, контролювати порядок зберігання засобів індивідуального захисту органів дихання, клопотати перед начальником щодо застосування заохочень та накладення стягнень щодо підлеглого особового складу.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як здійснення колабораційної діяльності, яка полягає у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме в добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчиненим умисно, в період дії воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, одружений.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, з конфіскацією всього належного йому майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 368, 373-374, 395 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65, 111-1 КК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 10 (десять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування основного покарання рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1