Номер провадження 1-кп/641/306/2024 Справа № 641/4908/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000811 від 17.06.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайський Первомайського району Харківської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2023 відповідно до графіку несення служби особовим складом Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції України на червень 2023 року поліцейський УПП ДППУ ОСОБА_5 та інспектор УПП ДППУ ОСОБА_6 для виконання покладених обов?язків заступили на службу у складі екіпажу № 2101 «КУПОЛ» автопатруля Слобідського району м. Харкова.

Згідно з Законом України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію» та посадових інструкцій, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 року № 5217, поліцейський (інспектор) управління патрульної поліції в Харківській області відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює у тому числі: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотримання правил дорожнього руху; забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права та повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством порядку) до підрозділів національної поліції України та/або суду; здійснює охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, також вживає заходів щодо охорони та збереження місця події у первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчо-оперативних груп. У тому числі п.2.2. посадової інструкції визначено, що поліцейський (інспектор) під час несення служби у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху здійснює також організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху, контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху, заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів і доставлення їх на спеціальні майданчики чи стоянки: профілактику, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» перед початком несення служби 13.06.2023 року поліцейський УПП ДППУ ОСОБА_5 отримав нагрудний відео-реєстратор з інвентарним номером № 470917, який використовувався ним під час несення служби.

Так, 13.06.2023 року близько 09:00 години поліцейськими УПП ДППУ ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які перебували у службовому автомобілі Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку № 10 по вул. Вишнева у місті Харків, виявлено транспортний засіб марки ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення пункту 9.2.Б Правил дорожнього руху, не вмикаючи сигналу світлового покажчику повороту, здійснив перестроювання за напрямком руху, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виконуючи покладені на Патрульну поліцію України обов?язки, вищезазначеними поліцейськими у складі екіпажу № 2101 «КУПОЛ» автопатруля УПП ДППУ, на підставі ст.ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» автомобіль марки ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 було зупинено з приводу вказаних порушень. Під час розгляду поліцейським адміністративного матеріалу у водія ОСОБА_3 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв?язку з чим інспектор УПП ДППУ ОСОБА_5 запропонував водію проїхати до медичного закладу з метою проходження медичного освідування на стан наркотичного сп`яніння.

У подальшому, знаходячись поблизу будинку 10 по вул. Вишнева у м. Харків, ОСОБА_3 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи намір уникнути адміністративної відповідальності, запропонував інспектору ОСОБА_7 , який відповідно до п. 1 примітки ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв?язку з чим він є службовою особою, грошові кошти у сумі 3 500 гривень як неправомірну вигоду, за не проходження ним медичного освідування на стан наркотичного сп`яніння та не складення відносно нього адміністративних матеріалів за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тим самим запропонувавши службовій особі неправомірну вигоду за не вчинення відносної нього службовою особою дії з використанням службового становища.

Вказані злочинні дії ОСОБА_3 негайно були припинені працівниками поліції. Зокрема, поліцейський УПП ДППУ ОСОБА_5 , діючи у межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції», вжив невідкладних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочину, шляхом повідомлення про даний факт диспетчера оператора лінії «102».

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, до свого вчинку ставиться негативно. В наданих суду показаннях зазначив, що дійсно він вранці 13.06.2023 року керував транспортним засобом ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_3 . Його зупинили патрульні поліцейські, вказали на порушення ним Правил дорожнього руху та запропонували пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння. Він свідомо запропонував їм неправомірну вигоду у розмірі 3500грн. задля уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади або службового становища, вина ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, працевлаштований за трудовим договором, має зареєстроване місце проживання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Суд також враховує досудову доповідь від 11.01.2024року, складену Богодухівським районним сектором № 3 філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області, згідно якої центр пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить дуже високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у виді штрафу, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речовий доказ: відповідь заступника начальника управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області від 07.07.2023 року за вх. № 5033 на запит слідчого вих. № 5301/119/62/10-23 від 20.06.2023 та додаток до нього, файловий носій «Micro-SD» чорного кольору, 2-GB, SD-CO2G TAIWAN, на якому знаходиться один відео-файл під назвою «export-aw2zq», його загальна ємність становить 890 809 КБ, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1