279/8149/23
1-кс/279/80/24
У Х В А Л А

ОСОБА_3 звернулась з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2023 року.
Вказала, що вона являється власником автомобіля марки «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт у виді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Накладений арешт просила скасувати, оскільки потреба у подальшому перебуванні автомобіля під арештом відпала, оскільки всі експертні дослідження проведені.
Слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 подав письмову заяву, в якій просив розгляд клопотання про скасування арешту на майно здійснювати без його участі, в ході досудового розслідування проведено експертизу технічного стану транспортного засобу і в утриманні автомобіля "CHEVROLET LACETTI" реєстраційний номер НОМЕР_1 відпала.
Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне:
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Статтею 100 ч.1 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)
Судом встановлено, що органом досудового розслідування з 12.12.2023 року здійснюється розслідування злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України. 12.12.2023 року під час проведення огляду місця події було виявлено та вилучено, на який в подальшому ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2023 року накладено арешт на автомобіль марки «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 . Арешт було накладено у виді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном до завершення експертних досліджень.
Враховуючи, що слідчий не заявив про необхідність подальшого застосування арешту, заявник тривалий час позбавлений можливості користуватись майном, його скасування не може зашкодити інтересам розслідування.
За таких обставин суд приходить до висновку, що потреба в подальшому застосуванні арешту, який накладено на майно заявника, відпала, тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Арешт на автомобіль «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2023 року, скасувати.
Копію ухвали направити до СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області для виконання вимог ст.169 ч.3 КПК України, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1