Справа № 548/419/22
Провадження №1-кп/548/52/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту,клопотання захисника обвинуваченогоОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобовогодомашнього арешту у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000290 та №0000110 по обвинуваченню

ОСОБА_4

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч.2, 189 ч.2, 255-1 ч.1, 289 ч.2 КК України,

ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч.2, 189 ч.2, 289 ч.2 КК України,

ОСОБА_10

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч.2, 189 ч.2, 255-3 ч.1, 289 ч.2, 263 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області знаходяться вищевказані об`єднані кримінальні провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , які мотивував тим, що ризики, встановлені раніше, не зменшились і на даний час продовжують існувати, обвинувачені можуть впливати на свідків, оскільки їх ще не допитано судом. Крім того, прокурор вказав, що тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінують обвинуваченим, може вплинути на те, що вони будуть уникати суду, а також просив суд врахувати те, що обвинувачениим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред`явлено підозру в скоєнні інших кримінальних правопорушень. Просив суд відмовити в задоволенні клопотань захисників - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявив клопотанняпро обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту також просив у випадку задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою одночасно визначити заставу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобовогодомашнього арешту також просив у випадку задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою одночасно визначити заставу.

В судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

В судове засідання обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та захисники обвинувачених - адвокатиОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не зявилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягають до задоволення, а у задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 та захисника обвинуваченогоОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 слід відмовити з наступних підстав.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в разі звільнення їх з-під варти можуть переховуватися від суду, а також те, що у справі ще не допитано свідків, у суду є підстави вважати, що обвинувачені у разі звільнення з-під варти можуть впливати на них та можуть вчинити інші кримінальні правопорушення; а також враховуючи відсутність даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України; враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винними в інкримінованим їм злочинам,- суд приходить до твердого переконання про необхідність продовжити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд враховує, що застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, на даний час унеможливить запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки всі вони передбачають перебування особи на волі, що дає можливість вчинити дії, про що зазначено у вищевказаних ризиках.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею КПК України. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків.

Суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Зважаючи на те, що пред`явлене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту, клопотання прокурора підлягають до задоволення. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, стверджувані ризики в даних у об`єднаних кримінальних провадженнях переважають над принципом поваги до особистої свободи, на що звернув увагу Європейський суд з прав людини у справі «Борзих та інші проти України» від 25.06.2020 року.

Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдане за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням забезпечує не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Так, кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 є тяжкими злочинами, а ОСОБА_5 , є нетяжким та тяжкими злочинами. На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад, спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Суд прийшов до висновку, що на даний час запобіжний захід - тримання під вартою відповідає особам обох обвинувачених та встановленим обставинам і наявності ризиків, які є запобіжниками саме належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можна застосувати більш м`які запобіжні заходи.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора слід задоволити.

Крім того згідно ч.4 ст.183 КПК України альтернативний запобіжний захід у виді застави не підлягає застосуванню щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , так як вони обвинувачуються у скоєнні насильницьких кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного суд вважає, що строк тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку, відсутність доказів, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 12.01.2024 року, включно.

Керуючись ст. ст. 331, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000290 та №0000110 строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч.2, 189 ч.2, 255-1 ч.1, 289 ч.2 КК України, задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арештувідмовити за безпідставністю.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на строк, що не перевищує 60 днів, а саме до 12.01.2024 року включно.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000290 та №0000110 строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч.2, 189 ч.2, 289 ч.2 КК України, задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченогоОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арештувідмовити за безпідставністю.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою продовжити на строк, що не перевищує 60 днів, а саме до 12.01.2024 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 14.11.2023 року.

Головуючий: ОСОБА_1