У Х В А Л А

Іменем України

04.10.2023

Справа № 331/5764/23

Провадження № 1-кс/331/1888/2023

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погодженого старшим групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4

про арешт майна у кримінальному провадженні №0000812 від 18.05.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого про арешт майна.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 05.07.2022 слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області, на підставі повідомлення оперативного підрозділу 5 відділу ГВЗНД Управління СБ України в Запорізькій області, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0001125 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

12.05.2023 слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, відповідно до вимог та у порядку передбаченому КПК України, у кримінальному провадженні № 0001125 від 05.07.2022 обґрунтовано повідомлено громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

18.05.2023 постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури, на підставі положень ст. 217 КПК України матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001125 від 05.07.2022 виділено в окреме провадження відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, під № 0000812.

24.05.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000812 від 18.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваної особи, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у державний та міждержавний розшук.

16.08.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000812 від 18.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , особливо тяжкого злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

1. Повідомленням оперативного підрозділу від 05.07.2022.

2. Допитами свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які повідомили, що ОСОБА_5 зайняв посаду старшого інспектора охорони громадського порядку у незаконному правоохоронного органу - «Токмацький головний відділ ГУ МВС в Запорізькій області» (мовою оригіналу «Токмацкий ГО ГУ МВД в Запорожской области»), із місцем фактчиного розташування: Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, буд. 43, колишне приміщення Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області.

3. Іншими зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження доказами.

На даний час підозрюваний ОСОБА_5 , згідно матеріалів кримінального провадження переховується від органів слідства та перебуває на тимчасово-окупованій території міста Токмак (Токмацької міської територіальної громади) Пологівського району Запорізької області.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у державний розшук та перебуває у місті Токмак (Токмацької міської територіальної громади) Пологівського району Запорізької області, тобто на території, яка з 26.02.2022 та по теперішній час є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора рф, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

Тобто, притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим, але при цьому наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНН НОМЕР_1 , належить: транспортний засіб марки RENAULT MEGANE SCENIC, (2008), сірий, № двиг. НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 від 12.02.2022 (відповідно до інформації з РСЦ ГЦС МВС в Запорізькій області).

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження та знищення наведеного вище майна ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на нерухоме та рухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на наступні об`єкти майна транспортний засіб марки RENAULT MEGANE SCENIC, (2008), сірий, № двиг. НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 від 12.02.2022.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що 05.07.2022 слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області, на підставі повідомлення оперативного підрозділу 5 відділу ГВЗНД Управління СБ України в Запорізькій області, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0001125 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

12.05.2023 слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, відповідно до вимог та у порядку передбаченому КПК України, у кримінальному провадженні № 0001125 від 05.07.2022 обґрунтовано повідомлено громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

18.05.2023 постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури, на підставі положень ст. 217 КПК України матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001125 від 05.07.2022 виділено в окреме провадження відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, під № 0000812.

25.09.2023 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надано на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000812 від 18.05.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

04.10.2023 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНН НОМЕР_1 , належить транспортний засіб марки RENAULT MEGANE SCENIC, (2008), сірий, № двиг. НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 від 12.02.2022 (відповідно до інформації з РСЦ ГЦС МВС в Запорізькій області).

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Слідчий суддя вважає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження.

Враховуючи, що транспортний засіб марки RENAULT MEGANE SCENIC, (2008), сірий, № двиг. НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 належать підозрюваному ОСОБА_5 , з метою досягнення справедливого балансу між правами та інтересами власника майна, а також з метою виконання завдань досудового розслідування, закріпленими положеннями ст. 2 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на транспортний засіб шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того,слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погодженого старшим групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000812 від 18.05.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження транспортним засобом марки RENAULT MEGANE SCENIC, (2008), сірий, № двиг. НОМЕР_2 , № куз. НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 від 12.02.2022, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1