справа № 563/807/23
провадження № 1-кп/563/89/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2023 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Корець кримінальне провадження № 0000084 від 21 березня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Будераж, Здолбунівського району, Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 (з травня 2023 самовільно покинув військову частину), перебуває у фактичних шлюбних відносинах, судимостей не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 25.06.2022, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , за адресою спільного проживання: АДРЕСА_1 , вчинив насильство щодо ОСОБА_5 , з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, що виражалося у висловлюванні щодо неї образ нецензурною лайкою, шарпанням за одяг та погрозами фізичною розправою, що принижувало її честь і гідність. За вищевказаним фактом ОСОБА_4 постановою судді Корецького районного суду Рівненської області від 19.07.2022 у справі № 563/737/22 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 28.09.2022 о 14 год. 55 хв. ОСОБА_4 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за місцем спільного проживання: АДРЕСА_2 , вчинив насильство щодо ОСОБА_5 , що виражалося у висловлюванні щодо неї образ нецензурною лайкою, шарпанням за одяг та погрозами фізичною розправою, що принижувало її честь і гідність. За вищевказаним фактом ОСОБА_4 постановою судді Корецького районного суду Рівненської області від 18.11.2022 у справі № 563/1173/22 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої злочинні дії, 20.03.2023, приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, за адресою спільного проживання: АДРЕСА_2 , в черговий раз вчинив дії психологічного характеру відносно ОСОБА_5 , що виражалося у вживанні образ щодо неї нецензурною лайкою, що принижувало її честь і гідність, шарпав за одяг та погрожував їй фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 .

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, внаслідок чого погіршилась якість її життя, що виразилось у побоюванні за свою безпеку, втраті енергійності, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, позитивних емоцій, що супроводжуються постійними негативними переживаннями та нездатності себе захистити.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та показав, що періодично вживав алкогольні напої разом з своєю співмешканкою. Через вказані обставини у них часто виникали сварки та конфлікти, під час яких він шарпав її за одяг та виганяв з будинку. Вказав, що на даний час вже майже півтора місяці, алкогольних напоїв не вживає, про вчинене шкодує.

Потерпіла в судовому засіданні вказала, що обвинувачений неодноразово вчиняв відносно неї протиправні дії. На даний час обвинувачений відносно неї жодних насильницьких протиправних дій не вчиняє, фактично жодних конфліктів чи сварок між ними немає. Просить суворо обвинуваченого не карати.

Обвинуваченим не оспорюються докази стосовно фактичних обставин, які об`єктивно доводять вчинення ним інкримінованого злочину.

Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою обвинуваченого, представника державного обвинувачення, суд вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому, суд переконався в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали доказуванню і ним не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що він, при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполіг на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах справи.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд обмежився показаннями обвинуваченого, а також матеріалами кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, тобто домашньому насильстві.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України враховує сукупність обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили учасниками судового провадження не заявлено.

Керуючись ст. 349, 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 на підставі ст. 76 КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України нагляд за поведінкою ОСОБА_4 покласти на командира військової частини, де він проходитиме військову службу, а у разі його звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченомув такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення йому копії вироку.

С у д д я