Справа № 1-кп/756/1485/23
В И Р О К

іменем України

10 жовтня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

26.06.2023, приблизно о 14 год 40 хв., у ОСОБА_6 , який перебуваючи у приміщенні ательє, що за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тяжкихтілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 дістав ніж та наніс один удар в область живота ОСОБА_5 , чим спричинив останній проникаюче колото-різане поранення, тобто тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді, проникаючого поранення черевної порожнини, з ушкодженням органів черевної порожнини, які обумовили розвиток небезпечно- загрозливих для життя явищ, а саме внутрішньочеревної кровотечі, а тому зазначене тілесне ушкодження , відноситься до відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_6 показав, що 26.06.2023, приблизно о 14 год 40 хв., перебуваючи у приміщенні ательє, що за адресою: АДРЕСА_3 , у нього виник словесний конфлікт зі співмешканкою ОСОБА_5 , яку він запідозрив у зраді. Під час конфлікту ОСОБА_6 дістав ніж та наніс один удар в область живота ОСОБА_5 . Свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; обвинуваченому та потерпілій роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, доведена.

Своїми діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що останній має на утриманні двох малолітніх дітей, відшкодував завдану шкоду, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, а саме матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, наявність у нього ряду хронічних захворювань, позицію потерпілої, яка просила суворо не карати ОСОБА_6 , а також беручи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про доцільність застосування ст. 69 КК України із призначенням основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в частині 1 статті 121 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 основне покарання у виді позбавлення волі, оскільки це покарання необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та призначеної міри покарання, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_6 ст. 75 КК України.

Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2-5 ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 26 червня 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишити без зміни.

Арешт накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.06.2023 на складний ніж, з рукояткою темно - коричневого кольору, футболку чорного кольору, кросівки чорного кольору; кофту чорного кольору, штани темно сірого кольору, мобільний телефон марки «Нокія» моделі 112 білого кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім - картою мобільного оператору НОМЕР_3 , банківську картку «Універсаль» № НОМЕР_4 - скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

-складний ніж, з рукояткою темно - коричневого кольору; упаковку зі слідами речовини бурого кольору - знищити;

-футболку чорного кольору - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 ;

-кросівки чорного кольору; кофту чорного кольору, штани темно сірого кольору, мобільний телефон марки «Нокія» моделі 112 білого кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім - картою мобільного оператору НОМЕР_3 , банківську карту «Універсаль» № НОМЕР_5 - залишити за належністю ОСОБА_6 ;

-оптичний компакт-диск та флеш - накопичувач з відеозаписами - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою з часу отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1