УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0012678 від 26.12.2019 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_6 звернувся адвокат ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначив, що у кримінальному провадженні № 0011244 від 23.09.2017 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 17.09.2018 (справа № 761/35280/18) накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 0), яка належить на праві власності ОСОБА_6 .

У подальшому, рішенням прокурора від 26.12.2019 з матеріалів кримінального провадження 0011244 виділене провадження № 0012678 щодо шахрайського заволодіння, зокрема, зазначеною вище квартирою.

Однак, на думку представника власника майна, подальше застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження втратило свою актуальність, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо факту протиправного заволодіння низкою об`єктів нерухомості триває понад 4 роки, будь-які процесуальні дії щодо розслідування кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України не здійснюються, ОСОБА_6 є добросовісним набувачем зазначеної квартири, відношення до вчинення цього кримінального правопорушення не має.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012678 триває, відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ ОСОБА_7 від 12.12.2019 № 17-3/1990 підпис від імені ОСОБА_8 на договорі дарування квартири АДРЕСА_1 від 10.06.2004 виконано іншою особою, що свідчить про шахрайське заволодіння зазначеним об`єктом нерухомості та підтверджує актуальність застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши доводи ініціатора клопотання, заперечення прокурора, дослідивши наявні документи, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 131, 132 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 17.09.2018 (справа № 761/35280/18) накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 0) з метою забезпечення збереження вказаного об`єкта нерухомості як речового доказу.

З наведеного витікає, що слідчий суддя, накладаючи 17.09.2018 арешт на зазначене майно, врахував, що останнє відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК, оскільки 10.06.2004 таке майно злочинним шляхом вибуло з власності ОСОБА_8 .

Стаття 174 КПК покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення обставин, що є підставою для його скасування.

У той же час, оцінюючи наведені ініціатором клопотання доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом шахрайського заволодіння зазначеною вище квартирою триває, отже, зазначені ініціатором клопотання підстави скасування арешту майна не спростовують висновків слідчого судді, наведених в ухвалі від 17.09.2018.

З наведеного витікає, що залишається актуальним збереження такого майна шляхом заборони відчуження та розпорядження ним.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника щодо порушення рішенням про накладення арешту права власності.

У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ОСОБА_6 відбулося на підставі рішення слідчого судді, тобто у спосіб, передбачений законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 132, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0012678 від 26.12.2019 про скасування арешту квартири за адресою - АДРЕСА_2 , накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2018 (справа № 761/35280/18) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1