Провадження №1-кп/761/676/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 005570 від 05 серпня 2020 року

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вольськ, Саратовської області, рф, не працевлаштованого, неодруженого, без місця реєстрації, відбуває покарання у ДУ «Коростенська виправна колонія (№71)» раніше судимого:

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.10.2006 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2007 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, 70, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі (звільнений 04.06.2011 по відбуттю строку покарання);

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2011 за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі (звільнений 22.01.2016 по відбуттю строку покарання);

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2021 за ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2022 за ч.1 ст.121, ч.4 ст. 296, ч.3 ст.185 із застосуванням ст. 70, 72 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

У С Т А Н О В И В:

20 липня 2020 року приблизно о 13 год. 15 хв. ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 10, а саме на 6-му поверсі зазначеного житлового будинку, де звернув увагу на квартиру АДРЕСА_1 , з якої вирішив таємно, повторно, шляхом проникнення до житла, викрасти чуже майно, яке зберігається у квартирі.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_4 , 20.07.2020, приблизно о 13 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за невстановлених обставин, проник до приміщення квартири АДРЕСА_1 , звідки, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон «Iphone 6» вартістю 2850 гривень, мобільний телефон «Iphone 4S» вартістю 1125 гривень, «lpad 32 GB» вартістю 6024,50 гривень, спортивну сумку що матеріальної цінності для потерпілого не представляє, на загальну суму 9999,50 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав винуватість в інкримінованих йому злочинах та пояснив, що злочини скоєно ним при обставинах викладених в обвинувальному акті та встановлених в судовому засіданні.

Прокурор, обвинувачений та потерпілий в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням характеризуючих матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 3 ст. 185 КК України, а тому визнання обвинуваченим винуватості є цілком виправданим.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, в межах обраного обсягу та порядку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, поєднаному із проникненням у житло.

Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив низку тяжких злочинів, характеризується посередньо.

Суд визнає обставиною, яке пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття.

Суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 рецидив злочинів.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, позиції прокурора, суд призначає покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті кримінального закону, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого, а також попередження можливості вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_4 скоїв дані кримінальні правопорушення до винесення вироку Солом`янським районним судом міста Києва від 08 липня 2022 року, остаточне покарання суд призначає за сукупністю кримінальних правопорушень згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуючи принцип визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити в частині, яка охоплюється обвинувальним актом, решту вимог цивільного позову потерпілий просив залишити без розгляду.

Процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертизи (1961,40 грн. за проведення експертизи № 17-1/1993 експертом Київського НДЕКЦ МВС України від 04 серпня 2020 року; 1307,60 грн. за проведення експертизи № 17-2/1684 експертом Київського НДЕКЦ МВС України від 26 серпня 2020 року; 6538 грн. за проведення експертизи № 23-3/352 експертом Київського НДЕКЦ МВС України від 21 серпня 2020 року) в загальній сумі 9807 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип визначення остаточного покарання шляхом часткового складання призначеного даним вироком та покарання, призначеним вироком Святошинського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року, та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 8 (вісім) місяців.

Згідно із ч. 3 ст. 72 КК України вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року у виді штрафу в розмірі 850 грн. виконувати самостійно.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 24 листопада 2020 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався, оскільки він відбуває покарання у ДУ «Коростенська виправна колонія (№71)»

Зарахувати у строк відбування покарання термін знаходження ОСОБА_4 під вартою з 05.03.2020 по 07.03.2020 та з 24.11.2020 по 26.07.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838 - VIII, зарахувати до строку відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні з 27.07.2021 по 08.11.2022 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави суму 9807 (дев`ять тисяч вісімсот сім) гривень за проведення судових експертиз.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в сумі 9999 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 50 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1