Справа №760/217/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

у кримінальному провадженні № 00685 від 31 серпня 2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №00685 від 31 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.436-2 КК України

У клопотанні посилається на те, що слідчим управлінням СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000685 від 31 серпня 2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 01 липня 2022 року, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році.

Так, ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, але не пізніше 01 липня 2023 року, ймовірно під впливом російських пропагандистських ЗМІ, сформував своє ставлення до подій, які мали місце після 20 лютого 2014 року, тобто початку військової операції РФ на території Автономної республіки Крим, внаслідок якої відбулась окупація частини території України, а в подальшому послідувала збройна агресія РФ на сході України і окупація частини Донецької і Луганської областей України, створення підконтрольних РФ адміністрацій, шляхом перекладання відповідальності за вказані події на Україну та виправдовування агресії РФ, глорифікація її учасників, підтримка її дій.

Виправдовування збройної агресії РФ проти України ОСОБА_4 продовжилося в т.ч. і після початку 24 лютого 2022 року повномасштабної війни РФ проти України.

Таким чином ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що російські спецслужби інфільтрують в український і світовий інформаційний простір назви, терміни та словосполучення, за допомогою яких намагаються легітимізувати псевдодержавні утворення на сході України, спробу анексії Криму, просувати російські пропагандистські стратегії, з метою деструктивного інформаційного впливу, вирішив поширювати антиукраїнські пропагандистські ідеї серед своїх знайомих, а також невизначеного кола осіб під час збройної агресії РФ за наступних обставин.

Так, у громадянина України ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 01 липня 2023 року, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії РФ проти України.

На виконання свого умислу ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, зареєстрував обліковий запис у соціальній «Facebook» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3

У подальшому, діючи умисно, перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , використовуючи персональну електронну обчислювальну машину, під`єднану до мережі Інтернет, на своїй персональній відкритій сторінці соціальної мережі «Facebook» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 о 12 год. 31 хв. поширив публікацію за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно висновку експерта №1566 за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення від 06 грудня 2023 року встановлено, що у вказаній публікації містяться висловлювання, виражені у формі заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 о 12 год. 25 хв., перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, розмістив на своїй персональній відкритій сторінці соціальної мережі «Facebook» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 з посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9

Згідно висновку експерта №1566 за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення від 06 грудня 2023 року встановлено, що у вказаній публікації містяться висловлювання, виражені у формі виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Враховуючи викладене, 04 січня 2024 року органом досудового розслідування за погодженням із прокурором, в порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , повідомлено про те, що він обґрунтовано підозрюється у поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення та виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: рапортом про виявлене кримінальне правопорушення; протоколом огляду від 08 вересня 2023 року; висновком експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Сумське відділення (№1566 від 06. грудня 2023 року) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України:

І. Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з домашнім арештом, є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Крім того, враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії РФ на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих РФ, що зумовлює тимчасову неконтрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування і суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога.

ІV. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи підтримку ОСОБА_4 протиправної діяльності російських окупаційних військ, в разі загострення воєнних дій на території України існує ймовірність його сприяння представникам РФ в проведенні підривної діяльності на шкоду державній безпеці України та перешкоджанню провадженню іншим чином.

V. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас, злочинна діяльність ОСОБА_4 в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії РФ була спрямована на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення та виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, а тому підозрюваний, не перебуваючи під домашнім арештом, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вказаних ризиків, сторона обвинувачення також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та його майновий стан.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надасть можливість запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

На підставі викладеного, просить задовольнити клопотання.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з огляду на те, що порушуються його права, адже слідчим суддею йому не надано документів на підтвердження своїх повноважень, та, виходячи з цього, права на розгляд вказаного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 31 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00685 внесено кримінальне провадження за ознакамикримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.436-2 КК України.

04 січня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні за ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення наявні підстави для застосування запобіжного заходу.

Орган досудового розслідування просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, проаналізовані в змісті клопотання.

З точки зору закону слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані.

Відповідно до висновку експерта №1566 за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення від 06 грудня 2023 року, у публікації, розміщеній 08 серпня 2023 року о 12 год. 25 хв., містяться висловлювання, виражені у формі виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, з вищезазначеного висновку також вбачається, що у публікації, розміщеній 13 липня 2023 року о 12 год. 31 хв., містяться висловлювання, виражені у формі виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році.

З урахуванням цього слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України.

При цьому слід враховувати, що якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В матеріалах клопотання міститься достатньо фактів і інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, що свідчить про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

В обґрунтування пред`явленої ОСОБА_4 підозри прокурором надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 6 цієї статті визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, за змістом ст. 12 КК України такі кримінальні правопорушення, а саме передбачені ч. 2 ст. 436-2 КК України та ч. 3 ст. 436-2 КК України, відносяться до категорій нетяжких та тяжких злочинів відповідно.

Тобто, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів.

Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Між тим, встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 березня 2024 року.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати за першим викликом слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження,процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного закінчується 04 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваною в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1