Справа №615/1300/23
Провадження № 1-кп/625/49/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2023 року за №0000085, щодо обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Дубенцовська Волгодонського району Ростовської області, українця, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 07 червня 2017 року Нововодолазьким РС ГУДМС України в Харківській області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , військовозобов`язаного, не працюючого та не перебуваючого на обліку як безробітного, на утриманні нікого не маючого, не одруженого, маючого середню освіту, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2023 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точного часу пді час судового розгляду встановлено не було ОСОБА_6 , знаходився на відкритій ділянці місцевості навпроти території домоволодіння АДРЕСА_2 , де зустрів знайомого ОСОБА_4 , під час сумісної риболовлі у ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, наніс потерпілому ОСОБА_4 два удари кулаком правої руки в область правої сторони обличчя, в результаті чого останній упав у яр біля узбіччя. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_4 один удар ногою в праву сторону обличчя та один удар кулаком лівої руки в область потилиці.

У результаті чого, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 , тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи за №12-36/37/38-Важ/23 від 20 червня 2023 у вигляді перелому кісток носу без зміщення, який за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді перелому виличної кістки та акулової дуги зі зміщенням, який за ступенем тяжкості відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, яке спричинило собою тривалий розлад здоров`ю понад 3 тижнів (21 дня) згідно (п.п. 2.2.1 «а», «б», «в», 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України вді 17 січня 1995 року №6).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у скоєному злочині та його щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд визнав за можливе розглянути вказану справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та висновку експерта.

При цьому, на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

За результатами дослідження матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 з`ясовано, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, неодружений, на утриманні нікого не має, не працевлаштований та не перебуває на обліку як безробітний, має середню освіту, за місцем проживання характеризується посередньо.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжуються покарання ОСОБА_6 суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд виходить з положень ст. 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкції частини 1 статті 122 КК України у виді обмеження волі.

Беручи до уваги те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а також врахувавши фактичну тяжкість злочину, ступінь його тяжкості та суспільної небезпечності, відсутність тяжких наслідків, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без реального відбування покарання, в зв`язку з чим застосовує ст. 75 КК України із встановленням ОСОБА_6 іспитового строку та покладенням на нього на цей строк обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стосовно заявленого цивільного позову, суд приходить до наступного.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди та моральної, завданої злочином.

ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 8950 грн та моральну в сумі 100 000 грн

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав з підстав викладених ним в позовній заяві.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 позов визнав частково, не погодився з сумою моральної шкоди, зазначивши, що згоден сплатити моральну шкоду у розмірі 7000 гривень.

При вирішенні цивільного позову суд враховує такі вимоги діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ч. 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ст. 128 КПК України, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Установлено, що внаслідок злочину ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим поніс витрати на лікування в сумі 8950 грн, що підтверджено документально, що і слід стягнути.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, п. 9 зазначеної Постанови - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок злочину, потерпілому ОСОБА_4 було спричинено моральну шкоду, що виразилась в фізичному болю, душевних стражданнях, вимушених змінах в його житті внаслідок ушкодження здоров`я, необхідності проходження курсу лікування.

Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з хворобою та з необхідністю витрачати час на лікування, з врахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості та матеріального стану обвинуваченого, суд приходить до висновку, що підлягає відшкодуванню на користь потерпілого ОСОБА_4 моральна шкода в розмірі 30 000 грн.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви,- з іншого.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися в порядку, визначеному ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк 1 (один) рік, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з пробації, повідомляти уповноважений орган з пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоди в сумі 8950 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок та моральну шкоду в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині відмовити.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме медичну картку стаціонарного хворого №7229 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14 аркушах, яку приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000085, після набрання вироком законної сили повернути КНП «Міська клінічна лікарня швидкої невідкладної допомоги ім. проф. Мещанінова О.І.».

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільними відповідно до положень ч.3 ст. 349 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Коломацький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Повний текст вироку виготовлено 27 листопада 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1