МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

19 грудня 2023 року Справа №370/1132/23

Провадження № 1-кп/370/284/23

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області кримінальне провадження №0000584 від 19.02.2023 року, за яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Борове Рокитнівського району Рівненської області, з середньою освітою, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення обчислювача відділення управління старшого офіцера батареї 1-го мінометного взводу мінометної батареї 3-го батальйону оперативного призначення, такий, що не має державних нагород, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурором відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність щодо нього обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою їх запобіганню, а також вказувала на те, що застосування інших запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити із викладених у ньому підстав.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили. Вказали на необгрунтованість обвинувачення а також відсутність ризиків, про які зазначила прокурор, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд керується наступним.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , обвинувачується у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за наступних обставин.

18.02.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи в короткостроковому звільненні, знаходився за місцем проживання своєї дівчини - ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Починаючи з 14 години 18.02.2023 ОСОБА_4 , в колі родини ОСОБА_7 вживав алкогольні напої. Того ж дня, приблизно о 18 годині ОСОБА_4 , дізнавшись про словесний конфлікт між ОСОБА_6 та її сусідом ОСОБА_8 , пішов за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де у період приблизно з 18 години до 19 години 18.02.2023 у ОСОБА_4 , відбувся побутовий конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків.

В ході даного конфлікту у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, ОСОБА_4 , діючи протиправно, умисно, на ґрунті побутових, особистих, неприязних відносин, які виникли в результаті словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді настання смерті ОСОБА_9 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , та наніс йому не менш шести і не більше дев`яти ударів обухом сокири в область голови в ділянку лоба, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_9 відриту черепно-мозкову травму у вигляді множинних ран голови, відкритого вдавленого перелому кісток склепіння черепа, переломів кісток основи черепа, субдуральної гематоми, масивних крововиливів під оболонки головного мозку, в тканину і в шлуночки головного мозку з набряком-набухання головного мозку, від яких смерть ОСОБА_8 настала на місці події.

19.02.2023 року о 23 год 45 хв, в порядку ст. 208 КПК України працівниками поліції затримано ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні вищевказаного злочину.

20.02.2023 року з додержанням порядку та строків, встановлених ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

21.02.2023 року Макарівським районним судом Київської області обрано ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_4 , по 20.04.2023 року.

18.04.2023 року Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на ІНФОРМАЦІЯ_3 до 20.05.2023 року.

19.05.2023 року Макарівським районним судом Київської області ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на ІНФОРМАЦІЯ_3 до 18.07.2023 року.

13.07.2023 року Макарівським районним судом Київської області ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на ІНФОРМАЦІЯ_3 до 11.09.2023 року.

11.09.2023 року Макарівським районним судом Київської області ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на ІНФОРМАЦІЯ_3 до 09.11.2023 року.

25.10.2023 року Макарівським районним судом Київської області ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на ІНФОРМАЦІЯ_3 до 24.12.2023 року.

Обгрунтованість обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, які будуть досліджуватися в ході судового розгляду.

Що ж до обгрунтованості підозри ОСОБА_4 , то враховуючи судову практику ЄСПЛ з цього приводу, суд приходить до висновку про наявність обгрунтованої підозри обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому посилання сторони захисту на необґрунтованість обвинувачення судом відхиляється, оскільки це може бути встановлено лише в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

В ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність ризиків, про які зазначив прокурор.

Зокрема, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, та покарання за яке становить від 7 до 15 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання. Так, ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності та маючи хибне уявлення про непритягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення умисного вбивства залишив місце свого перебування за адресою: АДРЕСА_3 , з метою переховування від органів досудового розслідування, але був затриманий працівниками поліції в Чернігівській обл., Бобровецькому p-ні в с. Вороньки.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування достовірно встановлено обставини того, що обвинувачений умисно намагався знищити, деякі сліди вчинення злочину знищив, чим спотворив обстановку вчинення злочину. Так, до приїзду працівників поліції, ОСОБА_4 , відмив ручку сокири, якою наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 , та спалив кросівки в яких перебував на місці вчинення злочину 19.02.2023 року, за адресою: АДРЕСА_3 , з метою приховання доказів. Отже, обвинувачений вчиняв активні дії аби уникнути відповідальності та приховати сліди злочину.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким, насильницьким та вчинений в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про схильність ОСОБА_4 , до вчинення протиправних суспільно небезпечних дій, в тому числі можливо по відношенню до свідків.

Перебуваючи на свободі та володіючи інформацією про свідків, їх місця проживання, ОСОБА_4 усвідомлюючи вирішальну роль їхніх показань у провадженні, може незаконно впливати на свідків, змушуючи їх із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. При цьому, слід врахувати, що згідно обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , під час вчинення злочину вів себе агресивно та перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що повідомили в своїх показання свідки, а саме: ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 . Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, що може свідчити про схильність останнього до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, чим обґрунтовується можливість вчинення підозрюваним інших злочинів.

Крім того, ОСОБА_4 , є військовослужбовцем, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, у разі переховування ним від органу досудового розслідування та/або суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Натомість, наданими у судовому засіданні стороною захисту поясненнями не спростовується наявність встановлених вище ризиків, суд не вбачає можливості для обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

На думку суду, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вищевказаним встановленим ризикам.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, враховуючи викладене, будуть не достатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179, 180, 181, 182 КПК України вони не позбавляють в повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.

З огляду на вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України судом при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначався розмір застави.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-179, 183, 194-196, 314-316, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на Гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ) по 17.02.2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 17.02.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.12.2023 року о 12-30.

Суддя ОСОБА_1