Справа № 298/2065/23 Провадження № 1-кп/304/256/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

її захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000262 від 15 вересня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючої, розлученої, українки, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

чотирнадцятого вересня 2023 року близько 17.00 год обвинувачена ОСОБА_5 , керуючи у денну пору доби після опадів технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Polo», р/н НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Н-13 у напрямку села Забрідь у межах смт Великий Березний Ужгородського району Закарпатської область, поблизу супермаркету «Амбар», проявила неуважність до дорожньої обстановки та, у межах дії дорожніх знаків 5.38.1., 5.38.2. ПДР України, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у свою чергу, знаходячись посеред дороги зненацька розпочала рух назад та переходила дорогу зліва направо по ходу руху автомобіля, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді трьох забійно-рваних ран волосистої частини голови, обширної гематоми у скроневій ділянці голови, саден та гематом в області обличчя, закритого кураєвого перелому суглобової впадини правої лопатки з переднім вивихом голівки правої плечової кістки, відривного перелому дзьобовидного відростку, які згідно з висновком судово-медичної експертизи кваліфіковані як тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, у тому числі середньої тяжкості тілесні ушкодження, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що близько 17.00 год 14 вересня 2023 року їхала через смт В.Березний у напрямку Львова та у центрі селища помітила потерпілу, яка розпочала рух через пішохідний перехід, однак не дійшовши до кінця переходу розвернулася та пішла назад. Вона у свою чергу, проїжджаючи вказаний пішохідний перехід, їдучи зі швидкістю близько 50-55 км/год, розпочала гальмувати, однак вже не змогла повністю зупинити автомобіль, оскільки дорога була мокра і її занесло. Після зіткнення вона відразу почала телефонувати до служби екстреної медичної допомоги та сама надавати першу медичну допомогу. Під час розгляду справи її захисник ОСОБА_6 подав суду клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням винної з потерпілою, оскільки у вчиненому злочині щиро кається, з потерпілою примирилася і вона не має до обвинуваченої будь яких претензій ні морального, ні матеріального характеру, завдані збитки їй відшкодовані. Обвинувачена клопотання свого захисника підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні залишив вирішення клопотання адвоката ОСОБА_6 на розсуд суду.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття провадження у справі не заперечила, оскільки примирилася з ОСОБА_5 , яка також відшкодувала їй спричинену шкоду. На підтвердження вказаної позиції потерпіла під час досудового розслідування нотаріально засвідчила заяву, яка подана захисником ОСОБА_6 до клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що наведені вище фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачена правильно зрозуміла зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає, роз`яснивши їй, що вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинуваченої, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованому злочині і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про заявлене обвинуваченою ОСОБА_5 та її захисником клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності, суд, враховуючи позицію потерпілої та прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з такого.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно із ст. 12 цього Кодексу відноситься до нетяжкого злочину.

Також встановлено, що таке є необережним злочином, обвинувачена вказане кримінальне правопорушення вчинила вперше, щиро покаялася, засудила свою злочинну поведінку, примирилася з потерпілою, яка не має до неї претензій ні морального, ні матеріального характеру, відшкодувала останній заподіяну шкоду.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії.

З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Право на примирення у ст. 46 КК України це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами (в тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками.

Окрім цього, звільняючи особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, ураховуючи вираження волі потерпілим щодо прощення винного, відбувається своєрідне повернення потерпілого у попередній стан, який існував до вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 439/397/17.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року, за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинувачену ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілим, закривши провадження у справі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування та у підготовчому судовому засіданні не обирався, на даний час клопотань про обрання такого суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Питання про речові докази, процесуальні витрати та заходи забезпечення кримінального провадження вирішуватиметься в порядку статей 100, 124, 174 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 284, 286, 288, 314, 369, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу звільнити у зв`язку з примиренням винної з потерпілою, а кримінальне провадження закрити.

Речові докази, а саме транспортний засіб марки «Volkswagen Polo», р/н НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового тримання відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а також Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз №СЕ-19/107-22/9037-ІТ від 13 жовтня 2023 року у розмірі 1 434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн та № СЕ-19/107-23/9036-ІТ від 31 жовтня 2023 року у розмірі 1 912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2023 року у виді арешту майна скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1