справа № 208/6109/20
№ провадження 1-кс/208/1529/23
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 , заступника начальника СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області скаргу в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002169 від 20 листопада 2019 року, поданої адвокатом ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 «на постанову про закриття кримінального провадження», -

встановив:

17 серпня 2023 року адвокатом ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 , подано дану скаргу на постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002169 від 20 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, якою заявлено наступне:

-Постанову заступника начальника СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, майором поліції ОСОБА_6 , від 26.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002169 від 20 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, - скасувати;

-Витребувати матеріали кримінального провадження № 0002169 від 20 листопада 2019 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Зі змісту скарги, вбачається, що не погоджуючись із постановою про закриття кримінального провадження, скаржником зазначено, що 19 листопада 2019 року до Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області направлено Генеральним прокурором України заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення судово-медичними експертами Кам`янського міжрайонного відділення CME КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «ДОР» судово-медичним експертом ОСОБА_8 та завідуючим ОСОБА_9 , які склали та надали до органу досудового розслідування завідомо неправдивий висновок експерта № 1204-Е від 28.09.2016-12.10.2016, з внесенням неправдивих відомостей про час та причину настання насильницької смерті потерпілого ОСОБА_10 зі штучним створенням доказів обвинувачення під час проведення досудового слідства та в судовому всіданні, тобто діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України. Зазначену заяву 20.11.2019 було внесено до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 0002169 за ст. 384 ч.2 КК України, по факту щодо судово-медичних експертів Кам`янського MB CME КЗ «ДОБ CME» ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які склали та надали до органу досудового розслідування завідомо неправдивий висновок експерта № 1204-Е від 28.09.2016-12.10.2016.

Досудове розслідування по кримінальному провадженню тривало з 20.11.2019 року, та в матеріалах кримінального провадження наявні всі докази підтвердження винності вищевказаних осіб, до матеріалів кримінального провадження долучено письмові докази та встановлено факти, які прямо вказують на те, що судово-медичні експерти Кам`янського MB CME КЗ «ДОБ CME» ОСОБА_9 та ОСОБА_8 внесли до висновку експерта неправдиві дані, тобто склали завідомо неправдивий висновок експерта № 1204-Е від 28.09.201612.10.2016 при наданні відповідей на істотні питання спрямованих на встановлення часу, тілесних ушкоджень і причин смерті ОСОБА_10 , та надали їх органу, що здійснював досудове розслідування за ч.1 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_7 ..

При винесенні оскаржуваної постанови про закриття даного кримінального провадження, слідчим не виконані положення ч.2 статті 9 КПК України встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Окрім того, органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування. В цій постанові не вказано взагалі мотивів прийняття такої постанови та обґрунтування щодо відсутності в діях посадових осіб складу злочину. Слідчий не відобразив у постанові, чому він взяв до уваги одні докази у справі і критично поставився до інших, у тому числі до доводів заявника.

Так, зі змісту описової частини постанови про закриття кримінального провадження не вбачається які показання та факти надані в ході допиту свідком - заявницею ОСОБА_3 , чим вони спростовані в ході досудового слідства.

Заступником начальника СВ Кам`янського РУП, майором поліції ОСОБА_6 в постанові вказано, що «Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_7 показав, що вважає матеріали кримінального провадження за ст.115 КК України сфабрикованими, притягнення його до кримінальної відповідальності незаконним, а висновок судово-медичних експертів Кам`янського відділення СМЕ - завідомо неправдивим, де умисно вказано неправильний час настання смерті ОСОБА_10 , що у подальшому вплинуло на невиправдане притягнення його до кримінальної відповідальності, спричинило йому моральної шкоди через засудження за злочин, якого він не вчиняв. Аналогічні показання надано і допитаною в якості свідка ОСОБА_3 » Заявниця, маючи вищу медичну освіту та добре ознайомлена з нормативною базою МОЗ України давала не аналогічні показання ОСОБА_7 та їх орган досудового слідства не перевіряв.

Орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження, в повному обсязі не з`ясував зазначені заявником обставини вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, що ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.

В постанові про закриття кримінального провадження не вказано, які ж органом досудового слідства прийнято заходи до перевірки ознак корупційних складових, про що вказувала заявник ОСОБА_3 в своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, адресованій Генеральному прокурору України. В даному випадку в наявності очевидний конфлікт інтересів. Судово-медичні експерти Кам`янського МВ СМЕ КЗ «ДОБ СМЕ» ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебувають в близьких родинних відносинах та службовій залежності. Судово-медичний експерт ОСОБА_8 , рідний син завідуючого Кам`янським МВ СМЕ КЗ «ДОБ СМЕ» ОСОБА_9 та працює під його керівництвом. Саме це стало причиною що спонукала скоєнню кримінального правопорушення.

Окрім того 20.07.2023 мною до СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області слідчій ОСОБА_11 подано клопотання про звернення до слідчого судді щодо надання дозволу до тимчасового доступу до документів, які суттєво мають доказову інформацію, але зазначене клопотання слідчим залишено без розгляду (ксерокопія клопотання додається).

Винесена слідчим постанова про закриття кримінального провадження всупереч ч.2 ст.9 КПК України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та підлягає скасуванню.

Під час розгляду скарги заявником ОСОБА_3 і адвокатом ОСОБА_4 заявлено про те, що матеріали кримінального провадження внесені в ЄРДР за № 0002169 від.20.11.2019 року не містять фактичних даних яким чином після виявлення трупу ОСОБА_10 такий труп зберігався де, ким, та в який спосіб до його доставлення Кам`янським МВ СМЕ КЗ «ДОБ СМЕ», відсутні точні данні коли і ким такий труп був доставлений, відсутній опис трупу у відповідності до інструкцій та порядку його огляду, не встановлено якими внутрішніми, нормативними документами регулюються такі процедури, та чи дотримано такого порядку експертом ОСОБА_8 на час огляду такого трупу. На підставі чого, в той же день, кримінальний труп був виданий на поховання, без проведення експертного дослідження, без фіксації виявлених пошкоджень як зовнішніх так і внутрішніх, які зазначені за змістом висновку, з зазначенням характеристики трупу які не співпадають з характеристиками ОСОБА_12 . Не опитано експерта ОСОБА_8 так і експерта ОСОБА_9 з питань якими нормативними документами вони керувалися на час огляду трупу, на час надання висновку експертного, та чому не проведено фіксування виявлених пошкоджень органу, що прямо передбачено порядком проведення експертного дослідження. Також не з`ясовано на підставі чого, експертом ОСОБА_8 підписано остаточне лікарське свідоцтва про смерть ОСОБА_10 коли останній знаходився у відпустці. Чому при наданні висновку експертного, не було з`ясовано яка була температура трупу при його надходженні до СМЕ, не враховано час який труп з часу виявлення, а саме з 00.16 години і до його доставлення до СМЕ о 09.15, знаходився на вулиці при впливі зовнішніх факторів (температури повітря, покриття на якому труп знаходився, тощо). Також оцінка зазначених фактів повинна проводитися на з підстав обвинувальних вироків в іншій кримінальній справі, а з підстав дотримання експертами своїх обов`язків, чого також в межах кримінальної справи не встановлено, а тому постанова є необґрунтованою, та підлягає скасуванню.

Прокурор Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 та заступник начальника СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , скаргу вважали такою, що не підлягає задоволенню, посилаючись на встановлення винуватості ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0002672 від 28.09.2016 року. В обґрунтування зазначеної позиції вказав, що за сукупністю проведених експертних досліджень, з врахуванням всіх зібраних доказів, зазначене рішення про наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, доведено про що постановлено як Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.09.2017 року, так і Вироком колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду від 29.01.2020 року, та Постановою Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 02.06.2020 року.

Дане кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0002672 від 28.09.2016 року крім ряду експертних досліджень, також має ряд інших доказів, які були прийняті до уваги судовими інстанціями.

Щодо кримінального провадження за № 0002169 від 20.11.2019 року, то досудове розслідування проведено за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 384 КК України, здійснені всі необхідні слідчі дії, та враховуючи відсутність встановлених як суб`єктивних так і об`єктивних складових кримінального правопорушення у діях (бездіяльності) експертів КМВ СМЕ КЗ «Дніпровське обласне бюро СМЕ» ДОР», як то завідомо неправдивого висновку експерта, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів, Постановою заступника начальника СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_6 від 26.07.2023 року, закрито кримінальне провадження № 0002169 від 20.11.2019 року ч. 2 ст. 384 КК України, з підстав п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, як відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

А тому просили у задоволенні скарги - відмовити.

Заслухав учасників, дослідив підстави та обґрунтування скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Так, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0002169 від 20.11.2019 року ОСОБА_3 є заявником, так як саме вона 24.10.2019 року на ім`я Генерального прокурора України подала заяву про вчинення кримінального правопорушення (т. 1 а.с. 47-49), на підставі якої внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 384 КК України, що підтверджено витягом (т. 1 а.с. 50).

17.04.2020 року постановою слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0002169 від 20.11.2019 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний потерпілим, що підтверджено копією постанови (т. 1 а.с. 51).

Під час досудового розслідування, слідчим допитаний ОСОБА_7 , як потерпілий, так і ОСОБА_3 , як свідок (т. 1 а.с. 52-58).

Як вбачається в межах кримінального провадження, проведено судово-медичну експертизу трупу ОСОБА_10 , 1987 року народження, лікарем судово-медичним експертом Дніпродзержинського відділення СМЕ КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» ОСОБА_8 , яким наданий висновок експерта за № 1204-Е від 12.10.2016 року (т. 1 а.с. 59-64).

Саме за наслідком надання такого висновку як судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 , 1987 року народження, за № 1204-Е від 12.10.2016 року, лікарем судово-медичним експертом Дніпродзержинського відділення СМЕ КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» ОСОБА_9 , в межах якого судово-медичним експертом ОСОБА_14 проведено огляд трупу згідно до протоколу огляду трупу на місці його виявлення, та судово-медичним експертом ОСОБА_8 проведено зовнішнє та внутрішнє дослідження трупу, подана заява ОСОБА_3 про складення та видачу офіційного документу - Висновку експерта № 1204-Е від 28.09.2016 року та з внесенням завідомо неправдивих відомостей про час настання насильницької смерті потерпілого ОСОБА_10 зі штучним створенням доказів обвинувачення під час провадження досудового слідства та в судовому засіданні, тобто діяння, які мають на думку заявника ознаки кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 284 КК України, а саме відносно судово-медичних експертів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 49).

Згідно до казаного висновку, судово-медичним експертом ОСОБА_9 надано відповідь що смерть ОСОБА_10 настала близько 00.00 годин - 02.00 годин 28.09.2016 року (т. 1 а.. 64).

Проте, при проведенні досліджень як зовнішніх так і внутрішніх брав участь судово-медичний експерт ОСОБА_8 , згідно до відображеної інформації за висновком, де міститься фото фіксація органу людини - серця, без прив`язки до об`єкту дослідження, та без залучення вимірювального засобу при визначені розміру такого органу та розміру (характеру) виявлених тілесних ушкоджень.

Як зазначено за змістом експертного висновку, проведено судово-токсикологічне дослідження крові з трупу ОСОБА_10 , акт № 9392 від 03.10.2016 року; судово-імунологічне дослідження зразка крові трупу ОСОБА_10 , актр № 1461 від 03.10.2016 року; судово-гістологічне дослідження внутрішніх органів, на підставі чого постановлено судово-медичний діагноз судмедекспертом ОСОБА_9 ..

За змістом вказаної експертизи 28.09.2016 року приблизно о 00.15 годині бригадою ШМД на зупинці по вул. Вокзальній біля перехрестя з вул. Прохідний тупик виявлено труп ОСОБА_10 , та згідно до протоколу огляду трупа від 28.09.2016 року огляд почато о 08.25 годині за участю судово-медичного експерта ОСОБА_14 ..

Так, згідно до п. 1.1. Правил Проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у Відділеннях судово-медичної гістології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, зазначено, що таке дослідження проводиться відповідно до Закону України «Про

судову експертизу», процесуального законодавства, інших законодавчих актів, Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, даних Правил та затверджених нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України.

Процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні є показання та висновок експерта. Як і будь-які інші докази, вони повинні бути належними та допустимими. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ч. 1 ст. 85 КПК України). Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 1 ст. 86 КПК України). Якщо докази були належними та допустимими, то це дає можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також прийняти відповідне процесуальне рішення. Визначений у КПК України порядок одержання доказів слугує досягненню мети кримінального провадження (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Як встановлено в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0002672, за обвинуваченням ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 115 КК України, при постановлені судових рішень, крім показів свідків та інших доказів, були враховані висновки судово-медичної експертизи № 1204-Е від 12.10.2016 року, висновок додаткової судово-медичної експертизи № 1204-Е-Д від 18.10.2016 року, висновок комісійної судово-медичної експертизи № 36 від 13.02.2017 року, висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи № 434 /18 від 12.03.2019 року, висновок судово-медичної експертизи № 77-Е від 21.02.2017 року; тощо.

Так, у Постанові Верховний суд від 25.04.2018 у справі № 401/9687/12, зазначив: «Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 зазначив, що «п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може прийматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент».

Проте, в межах кримінального провадження № 0002169 від 20 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, не ставиться питання про надання оцінки судовим рішенням, які постановлені за сукупність зібраних та досліджених доказів, а заявлено питання лише в частині наявності ознак кримінального правопорушення в діях судово-медичних експертів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в межах експертного дослідження - судово-медичної експертизи № 1204-Е від 12.10.2016 року.

Так, при проведенні досудового розслідування необхідним є встановлення наявності або відсутності як об`єктивної так і суб`єктивної сторони злочину.

Об`єктивна сторона злочину за ст. 384 КК характеризується активною поведінкою - діями, які виявляються, в тому числі і в неправдивому висновку експерта.

За статтею 384 КК встановлено відповідальність за злочин із формальним складом, який визнається закінченим із моменту вчинення будь-якої із зазначених дій.

Відповідальність за ст. 384 КК настає, якщо висновок є неправдивими, тобто такими, які повністю або хоча б частково не відповідають дійсності.

Висновок експерта (статті 69, 101, 102 КПК) є неправдивим, якщо в ньому невірно викладений хід дослідження, зроблені завідомо неправильні висновки, перекручені певні факти та обставини.

Злочин може бути вчинений лише шляхом активної поведінки - дії, бо для його об`єктивної сторони необхідно, щоб експерт - у висновку, діяв певним чином, тобто повідомляв неправдиві відомості, які стосуються тих чи інших обставин здійснюваного провадження. Невчинення таких дій, тобто невиконання зазначеними особами покладених на них обов`язків (бездіяльність), що виявляється в повному чи частковому замовчуванні фактів та обставин у показаннях, висновку, звіті чи перекладі, не може кваліфікуватися за ст. 384 КК, бо є однією з форм відмови від давання показань і тягне за собою відповідальність не за ст. 384, а за ч. 1 ст. 385 КК України.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є певна обстановка його вчинення, оскільки передбачені в ст. 384 КК дії мають бути здійснені лише при провадженні дізнання, досудового слідства, судового чи виконавчого провадження або здійсненні розслідування тимчасовою слідчою комісією ВРУ (ст. 89 Конституції України).

Відповідальність за ст. 384 КК настає лише за умови, якщо експерта, у встановленому законом процесуальному порядку (розписка, присяга) було попередньо попереджено про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показань.

Відсутність такого попередження і належного процесуального його оформлення виключає відповідальність за ст. 384 КК України.

Так, відповідно до існуючих процесуальних кодексів, висновком експерта вважається докладний опис проведених експертом досліджень, складений у порядку, визначеному законодавством, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові.

КПК ж визначає, що експерт зобов`язаний особисто провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому запитання.

Що підлягають аналізу правильність та обґрунтованість вибору схеми дослідження, методів і методик дослідження, послідовність застосування методів, відповідність сучасному стану методичного забезпечення певного виду судової експертизи.

У Постанові Верховного суду від 28.03.2018 у справі № 520/8073/16-ц закріплено наступні правові висновки:

- під неясністю висновку експерта слід розуміти нечіткість, розпливчастість відповідей експерта, внаслідок чого стає незрозумілий хід думок експерта;

- недостатньо повним є висновок, заснований на дослідженні не всіх наданих експертові обєктів або що не містить вичерпних відповідей на всі поставлені питання.

Проте, жоден доказ сам по собі не є самостійною підставою для спростування висновку експерта. Висновок експерта не є достовірним/належним/допустимим доказом у разі доведення наявності дефекту самого висновку, а саме наявність одного (або декількох) із зазначених моментів:

- необґрунтованості, неповноти або його неясності;

- призначення та/або проведення експертизи, складання висновку експерта з порушенням чинного законодавства України.

Щодо порядку, змісту та складу експертного висновку, то зазначене питання врегульовано відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз" від 8 жовтня 1998 року № 53/5.

Зазначена оскаржувана Постанова заступника начальника СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_6 від 26.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002169 від 20 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, не містить даних про з`ясування питань відповідності експертного дослідження нормативним актам, які регулюють порядок проведення таких експертних досліджень, що є необхідним для встановлення як наявності чи відсутності у діях зазначених осіб складу кримінального правопорушення (об`єктивних та суб`єктивних критеріїв).

Щодо відповідності висновку законодавчим нормам, нормативним актам, порядку їх проведення, в межах кримінального провадження не були з`ясовані питання, та не відображені за змістом постанови.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя у порядку, передбаченому цим Кодексом, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого, дізнавача має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту свої прав та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Постанова слідчого, у розумінні вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених слідчим обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.

Всупереч зазначеним вимогам процесуального закону, у постанові не наведено достатньої аргументації для закриття кримінального провадження за ознаками ч. 2 ст. 384 КК України, відсутній виклад встановлених слідчим обставин, оцінка доказів, та весь обсяг проведених слідчих дій, які мали місце, ґрунтується на постановлені обвинувального рішення в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України, але при цьому слідчим не враховано, що такі судові рішення прийняті на за наслідком досліджених доказів зібраних у справі за їх сукупністю, як і ряду інших експертних висновків в тому числі, що не є безумовною підставою для закриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_3 в межах даного провадження.

Таким чином, необхідним проведення слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, для з`ясування законодавчих норм, які регулюють підстави для проведення експертного дослідження, його порядок, вимоги до експертного дослідження та висновку, допиту з зазначених питань судово-медичних експертів, та інших осіб, тощо.

Щодо посилань скаржника на необхідність встановлення де перебував труп ОСОБА_10 після його виявлення та огляду бригадою ШМД, як і яким чином він зберігався до доставлення такого трупу експерту, то в зазначеній частині скарги необхідним є відмовити у її задоволені, так як зазначене врегульовано п. 1.9. Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6, визначено, що відповідальність за доставку трупа, його одягу та інших предметів, що безпосередньо мають відношення до трупа, у морг покладається на особу, яка призначила експертизу, і здійснюється бригадами, склад яких відповідно до місцевих умов комплектується з працівників органів Міністерства внутрішніх справ, або з працівників інших служб, що спеціалізуються на цьому.

У випадках, коли бригада швидкої медичної допомоги констатувала смерть особи, що померла на вулиці або в іншому громадському місці, доставка трупа до моргу здійснюється цією бригадою. При цьому лікар (фельдшер) бригади зобов`язаний надати черговому санітару моргу заповнений відривний талон до «Супровідного листа».

Таким чином, в ході розгляду скарги, встановлено що при винесені оскаржуваної постанови, слідчим не виконано низку слідчих дій, не встановлені нормативні акти які регламентують порядок проведення експертних досліджень, повноваження осіб які надавали такий висновок та проводили експертне дослідження, не допитані особи, які могли дати свідчення в межах кримінального провадження, тощо.

Так, згідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, - Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Проте, не встановлення фактичних даних в межах кримінального провадження, та надання оцінки зібраним доказам на наявність достовірних відомостей які б вказували або на наявність, або на відсутність складу кримінального правопорушення, не може бути прийнято як безумовну підставу для закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Скаргу в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002169 від 20 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, подану адвокатом ОСОБА_4 , в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 «на постанову про закриття кримінального провадження», - задовольнити частково.

Постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002169 від 20 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, винесену заступником начальника СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, майором поліції ОСОБА_6 , від 26 липня 2023 року, - скасувати.

Згідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали - 18 вересня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1