Справа №:755/9724/23
Провадження №: 1-кс/755/3148/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 03.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Клопотання мотивовано тим, що 19.08.2022 приватний нотаріус Київського міського нотаріального органу ОСОБА_4 зареєструвала за ОСОБА_5 право власності на нежитлову будівлю (літера П) загальною площею 905,7 кв.м. по АДРЕСА_1 (РНОНМ 000) на підставі таких документів:

- свідоцтво про право власності видане 20.03.2007 на підставі наказу Головного управління комунальної власності міста Києва від 20.03.2007 №В-127, бланк серії САВ №343778;

- запит до БТІ на отримання інформаційної довідки, серія та номер: 27/01-16, виданий 15.08.2022, видавник: ПН КМНО ОСОБА_4 ;

- інформаційна довідка БТІ, серія та номер: НЖ-2022 №450, видана 17.08.2022, видавник: КП КМР «КМ БТІ»;

- технічний паспорт, серія та номер: ТІ01: НОМЕР_1 , виданий 18.08.2022, видавник: ЄДЕССБ, документ отримано з ЄДЕССБ.

У подальшому - 07.11.2022, право власності на цю будівлю перейшло до TOB «В.Х.М.» () на підставі таких документів:

-рішення єдиного учасника ТОВ «В.Х.М.» ОСОБА_5 , серія та номер: 691, виданий 04.07.2022, видавник: ОСОБА_5 ;

-акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, серія та номер: 693, 694, виданий 04.07.2022, видавник: ОСОБА_5 та TOB «В.Х.М.».

Право власності за вказаним товариством також зареєстровала приватний нотаріус Київського міського нотаріального органу ОСОБА_4 .

Разом з тим встановлено, що Головне управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не видавало зазначене свідоцтво про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна серії САВ № 343778 на ім`я ОСОБА_5 , а також не видавався наказ Головного управління комунальної власності м. Києва від 20.03.2007 №В-127.

Крім того, під час здійснення тимчасового доступу до речей і документів, встановлено, що для здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), 19.08.2022 використано технічний паспорт на громадський будинок (магазин) за адресою: АДРЕСА_2 від 10.02.2007 (інвентаризаційна справа № 1579863), начебто виданого комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

Проте, згідно відповіді комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Бюро не проводило технічну інвентаризацію вказаного об`єкта нерухомого майна, а отже технічний паспорт в Бюро не виготовлявся та не видавався.

Крім того, встановлено, що вказаний об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлова будівля (ЛІТЕРА П) загальною площею 905.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 відсутній на супутникових фотозображеннях місцевості станом на 06.12.2019 та у попередні роки, але вже наявний на супутникових фотозображеннях місцевості, датованих 28.02.2022, а отже є достатні підстави вважати, що вказаний об`єкт нерухомого майна фактично побудований не раніше 06.12.2019 та не пізніше 28.02.2022.

Встановлено, що за вказаною адресою здійснює свою господарську діяльність ФОП « ОСОБА_6 », РНОКПП: НОМЕР_2 , який також являється теперішнім засновником та керівником ТДВ «В.Х.М.», .

Згідно пояснень ОСОБА_7 він працює на посаді менеджеру з обслуговування клієнтів у ФОП « ОСОБА_6 ».

Вказане підтверджується також показами ОСОБА_6 , згідно яких TOB «В.Х.М.» не здійснює жодної діяльності, офіційно працевлаштованих осіб не має. Договори з клієнтами щодо оренди велосипедів укладаються від імені ФОП « ОСОБА_6 ».

Виходячи з усього вище описаного, встановлено, що невстановленими досудовим розслідуванням особами вчинено виготовлення та використання завідомо підроблених документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, який в подальшому ОСОБА_5 відчужено на користь TOB «В.Х.М.», , єдиним засновником та керівником якого був на той час сам ОСОБА_5 .

Таким чином, державна реєстрація права власності здійснена всупереч встановленого законом порядку та з використанням завідомо підроблених документів, що призвело до внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно неіснуючої адреси та створення об`єкта нерухомого майна за рахунок площі земельної ділянки, що перебуває у власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, але фактично використовуються TOB «В.Х.М.» () всупереч положень Земельного кодексу України для здійснення господарської діяльності.

У зазначеному кримінальному проваджені майно - зазначена нежитлова будівля у повному обсязі відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, які встановлені для речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки зазначений об`єкт нерухомого майна є об`єктом кримінально протиправних дій, набутим кримінально протиправним шляхом. Окрім того, зазначене майно є беззаперечним доказом вчинення кримінального правопорушення та має важливе доказове значення для цього кримінального провадження.

Постановою старшого дізнавача відділу дізнання Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві вказаний об`єкт нерухомого майна визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою виконання завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України), що полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно, право власності на яке на цей час зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за TOB «В.Х.М.» ().

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Прокурором ОСОБА_8 подано до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просив задовольнити.

Володілець майна про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. Проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовими доказами, згідно постанови від 04.10.2023 року.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Слідчий суддя погоджується з клопотанням прокурора про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля (Літера П) загальною площею 905,7 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка на цей час зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за TOB «В.Х.М.» (), відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частини другої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне накласти арешт на зазначене майно, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 03.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю (Літера П) загальною площею 905,7 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка на цей час зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за TOB «В.Х.М.» ().

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: