СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

24 жовтня 2023 року м.Снігурівка

справа №485/1015/23

провадження № 1-кп/485/92/23

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000438 відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ровне Очаківського району Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України,

установив:

Суть клопотання

24 жовтня 2023 року до суду від прокурор надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою закінчується 04.11.2023. Клопотання мотивовано тим, що ризики, які були підставою для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілих у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, не зменшились. Обставинами, що доводять наявність вказаних ризиків на його думку є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме у вигляді позбавлення волі від 8 до 12 років. Через особисте знайомство потерпілих, останній може вчиняти незаконний на них вплив. На даний час не встановлено коло осіб, з якими ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, в рамках виділеного в окреме провадження досудового розслідування вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх встановлення та притягнення до відповідальності. Тобто перебуваючи на волі останній може продовжувати дії пов`язані зі спотворенням доказів отриманих під час досудового розслідування, сприяти будь-яким чином особам, які у групі з обвинуваченим вчинили кримінальне правопорушення, ухиленню від притягнення їх до кримінальної відповідальності. Зважаючи на характер злочинних дій у яких обвинувачується ОСОБА_4 , зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії в тому числі на територіях Миколаївської та Херсонської областей, останній перебуваючи на волі може вчиняти дії, направлені на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, у тому числі шляхом надання державі-агресору та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Зазначає, що відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 цієї статті, а саме у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, просила суд його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що наведені прокурором ризики є безпідставними, при цьому посилався на практику ЄСПЛ.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Мотиви суду

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, дійшов до таких висновків.

На розгляді Снігурівського районного суду Миколаївської області з 01 вересня 2023 року перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України,

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 липня 2023 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжений ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 вересня 2023 року на 60 днів до 04 листопада 2023 року включно.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно із ч 1. ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

За матеріалами справи ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, вирішуючи вказане клопотання, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.1 та п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, таких як: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, при вирішенні зазначеного клопотання суд бере до уваги в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим (тільки у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років).

У відповідності до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 438 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання, зважаючи на те, що по провадженню не допитані потерпілі, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суд приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченими не будуть вживатися перешкоди в уникненні від правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, стороною захисту не наведено та не надано доказів на підтвердження цього.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, свідчить, що на даний час продовження строку тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.

Таким чином, суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне залишити ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

При цьому, з урахуванням вказаних обставин, того що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст.438 КК України, суд відповідно ч.4 ст.183 КПК вважає недоцільним визначати ОСОБА_4 розмір застави.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.176-178,183,193,194,199,331,369,372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, на 60 днів, тобто до 22 грудня 2023 року включно без визначення розміру застави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, направити для виконання до ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор".

Повний текст ухвали оголошений 24 жовтня 2023 року о 16.00 годині.

Суддя ОСОБА_1