Справа № 405/6997/23
провадження № 1-кс/405/3270/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого водієм в ТОВ «Автохім-Інтер» м. Кам`янське Дніпропетровської області, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, внесеного 25.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001003, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, у якому він просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Також, слідчим наголошується про існування ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, за обставин, які в ньому викладені. Також додав про існування ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, показання потерпілих та ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди різняться між собою, що не свідчить про те, що підозрюваний сприяє органу досудового розслідування у встановленні істини у кримінальному провадженні.

Підозрюваний вказав, що співчуває потерпілим, хотів уникнути цієї ситуації, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави, готовий віддати закордонний паспорт, проживає у цивільному шлюбі, є бабуся та дідусь, які потребують догляду.

Захисник заперечував відносно задоволення клопотання, в обґрунтування чого вказав, що тяжкість можливого покарання не є безумовним чинником для застосування до його підзахисного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; злочин, який ставиться в провину ОСОБА_4 , є неумисним; роботодавець зв`язується з потерпілим для надання допомоги на поховання; заявлені прокурором ризики є необґрунтовані; просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладення обов`язку, в тому числі, і носити електронний браслет, або застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Здача документів та носіння електронного браслету забезпечить належну поведінку ОСОБА_4 .

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 25.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001003 за ч. 3 ст. 286 КК України.

25.09.2023 о 11 год. 20 хв., ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, відповідно до якої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи водієм в ТОВ «Автохім-Інтер», в темну пору доби, керував вантажним автомобілем «DAF XF105.410» р.н. НОМЕР_1 , який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом «Kogel S24» р.н. НОМЕР_2 , які згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів належать ТОВ «Автохім-Інтер» та здійснював рух по автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» зі сторони міста Олександрія Кіровоградської області в напрямку міста Дніпро.

Під час руху ОСОБА_4 грубо порушуючи вимоги п.п. 1.2, 1.4, 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху ігноруючи вимоги безпеки дорожнього руху, проявив особисту необережність і недбалість.

Так, ОСОБА_4 25.09.2023 близько 01 години 00 хвилин рухаючись на 818 км + 241 метри вказаної ділянки автомобільної дороги, перед початком виконання маневру обгону невстановленого на досудовому розслідуванні вантажного автомобіля, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не переконався в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та в порушення п.п. 10.1, 14.2 (в) ПДР, без нагальної на те потреби, не пов`язаної із забезпеченням безпеки дорожнього руху, в безпосередній близькості із транспортним засобом, який рухався в зустрічному напрямку розпочав здійснення обгону рухаючогося в попутному напрямку невстановленого вантажного автомобіля та виїхав на смугу зустрічного руху.

Здійснюючи рух по смузі зустрічного руху ОСОБА_4 не впорався з керуванням транспортного засобу, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя по ходу свого руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.10 та 12.1 ПДР.

Здійснюючи рух по узбіччю зустрічної смуги руху ОСОБА_4 , не виконавши вимог п.п. 13.1 та 13.3 ПДР, внаслідок допущених порушень вимог зазначених ПДР створив умови при яких (на смузі зустрічного руху щодо напрямку руху перед ДТП вантажного автомобіля «DAF XF105.410» р.н. НОМЕР_1 , який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом «Kogel S24» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 ) відбулось зіткнення з легковим автомобілем «Hyundai» р.н. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець ВЧ НОМЕР_4 ).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Hyundai» - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув на місці ДТП, а інші пасажири ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями доставлені до ІНФОРМАЦІЯ_6 , де ІНФОРМАЦІЯ_7 близько 10 год. 00 хв. пасажир ОСОБА_10 помер в медичному закладі.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: протоколи огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.09.2023, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 25.09.2023, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 25.09.2023, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

Враховуючи, що досудове розслідування наразі триває ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілих, а також, шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, тим саме матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на них.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Заявлені прокурором ризики, які передбачені п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є необґрунтованими, оскільки викладення підозрюваним своєї версії події, не може свідчити про його не бажання встановлювати істину у кримінальному провадженні, оскільки це є завданням досудового розслідування.

Не заслуговують на увагу твердження захисника щодо необґрунтованості ризиків, які заявлені прокурором, оскільки, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний працює, як пояснив в судовому засіданні проживає зі співмешканкою, піклується про бабу та діда, які мають ряд захворювань, але доказів цього не надано, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, відомостей про стан здоров`я не надано, раніше не судимий, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, в результаті якого загинуло двоє людей, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконно впливати на свідків та потерпілих, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального, слідчий суддя не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 11 год. 20 хв. 25.09.2023 по 23.11.2023 включно.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11