УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 592/9817/15-к

провадження № 51-6212 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Ковпаківського районного суду Сумської області від

02 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою,

встановив:

Як слідує зі касаційної скарги та підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Ковпаківського районного суду Сумської області від

02 жовтня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 по 30 листопада 2023 року включно.

Не погодившись із вказаною ухвалою, обвинувачений звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про її перегляд у касаційному порядку.

Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити у зв`язку з тим, що оскаржувана ухвала не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другоїцієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

До того ж, за приписами ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскаржувана ухвала за своєю правовою природою є ухвалою суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження у суді першої інстанції та може бути оскаржена виключно в апеляційному порядку. Однак, за жодних обставин така ухвала не може бути предметом касаційного оскарження, оскільки незалежно від її перегляду в апеляційному порядку, ухвала про продовження строку тримання під вартою не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Таким чином, ухвала Ковпаківського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою не підлягає оскарженню в касаційному порядку, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити у відкритті провадження.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Ковпаківського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3