БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1292/23
Провадження № 1-кп/730/86/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2023 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Борзна кримінальне провадження №0000611 від 8 листопада 2023 року з обвинувальним актом від 13 листопада 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , у період дії на території України воєнного стану, запровадженого Законом України № 21-02-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому був неодноразово продовжений, востаннє Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 № 3257-ІХ з 05 год.30 хв. 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, 08.11.2023 близько 7 год. 10 хв., працюючи водієм у ТОВ «Українська молочна компанія», перебуваючи біля господарства за адресою: вул. Пантелеймона Куліша, 36, с. Ховми, Ніжинського району Чернігівської області, умисно, з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через бензонасос зі службового автомобіля марки «ГАЗ 53» р.н. НОМЕР_1 , яким він керував та який належить ТОВ «Українська молочна компанія», за допомогою шланга, шляхом вільного доступу злив та викрав 35 літрів бензину А-92 по ціні 54,45 грн. за 1 літр, після чого забрав його з собою, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Українська молочна компанія» матеріальні збитки на загальну суму 1905,75 грн.

Обвинувачений визнав вину у вчинення вказаного правопорушення, підтвердив, що 08.11.2023 близько 7.10 год. у с. Ховми по вул П. Куліша, він через бензонасос з бака автомобіля «ГАЗ 53» злив 35 літрів бензину у чотири каністри, 3 з яких були ємністю 10 літрів, 1 - ємністю 5 літрів та сховав його за парканом нежилого господарства. Після чого, приїхав начальник служби охорони підприємства, виявив сховане пальне та викликав поліцію. Погоджується з вартістю викраденого бензину. Вказане пальне мав намір використати для заправки власного транспорту, щоб їздити на роботу. Щиро розкаявся у вчиненому, запевнив, що у майбутньому це не повториться.

Представник потерпілого, повідомив, що працює на посаді заступника начальника служби безпеки ТОВ «Українська молочна компанія», 08.11.2023 близько 7.10 год. йому зателефонував начальних служби безпеки підприємства та повідомив, що помітив належний товариству припаркований автомобіль ГАЗ. Під`їхавши на місце, неподалік автомобіля, він виявив 35 літрів бензину у каністарх. ОСОБА_4 повідомив, що то він злив бензин, вибачився та повернув пальне. Вказує, що до обвинуваченого потерпіла сторона претензій не має, просить не застосовувати до нього покарання пов`язане із позбавленням волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про порядок та обсяг дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та обмежитись лише показаннями обвинуваченого, потерпілого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 та стосуються речових доказів та судових витрат.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, у визначеному порядку та обсязі, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання вини у судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна вчиненому в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілого.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Потерпілий не має претензій до обвинуваченого та просить призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, завдана шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, цивільний позов не заявлявся.

Згідно досудової доповіді Ніжинського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства і обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особи винного, його ставлення до скоєного діяння, вартість викраденого майна, позиції потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Виходячи із обставин цієї справи, суд вважає що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього слід застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки. При цьому суд вважає, що іспитовий строк ОСОБА_4 слід визначити в один рік, що у повній мірі забезпечить усвідомлення ним своєї протиправної поведінки.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, - відповідно до положень ст.122, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 200 грн. у рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Речові докази по справі: три пластикові каністри білого кольору ємністю 10 літрів кожна, пластикову пляшку ємністю 5 літрів із вмістом бензину, які знаходяться на відповідальному зберіганні у представника потерпілого ТОВ «Українська молочна компанія» ОСОБА_5 , залишити ТОВ «Українська молочна компанія».

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1