Справа № 346/2844/21
Провадження № 11-кп/4808/144/24
Категорія ст.331КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10 січня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 січня 2024 року задоволено клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 , обвинуваченому за ч.4 ст.187 КК України, строку тримання під вартою до 09 березня 2024 року включно з визначенням застави в межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757000 грн, на строк 60 днів.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_7 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З оскаржуваною ухвалою не погодився обвинувачений ОСОБА_7 та оскаржив її в апеляційному порядку. Серед апеляційних доводів зазначає, що ризики на які посилався прокурор у клопотанні відсутні та не доведені. Оскаржувана ухвала не містить посилань на конкретні факти існування ризиків. Також відсутні будь-які докази вчинення ним кримінальних правопорушень. Суд першої інстанції, під час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою, не дослідив докази на які посилався прокурор, а тому безпідставно дійшов висновків про обґрунтованість підозри. Крім того, суд ігнорує звернення сторони захисту про вчинення злочину прокурором ОСОБА_6 , а тому розгляд питання про запобіжний захід відбувається в інтересах суду та прокурора.

Наполягав на скасуванні оскаржуваної ухвали, звільненні його з-під варти та повідомленні відповідних органів про вчинення кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_6 .

В судовому засіданні апеляційного суду сторона захисту підтримала апеляційні вимоги, а прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали контрольного кримінального провадження, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно положень ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст.199 цього ж Кодексу, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що на розгляді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.187 КК України. Свідки та потерпілі у кримінальному проваджені судом не допитані, інші докази не досліджені. Обвинувачений офіційно працевлаштований не був, стабільного джерела доходів не має.

Зазначені обставини підтверджують правильність висновків суду першої інстанції, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Що стосується доводів апеляційної скарги, вини не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки справа з обвинувальним висновком та доказами перебуває на розгляді суду першої інстанції. Доведеність обвинувачення буде перевірятись судом в порядку передбаченому розділом ІV КПК України. Питання запобіжного заходу вирішується судом незалежно від стадії розгляду кримінального провадження та об`єму досліджених доказів.

Висновки суду про наявність ризиків, що обвинувачений може вчинити дії передбачені ст.177 КПК України, не обмежені ґрунтуванням на фактах вчинення обвинуваченим таких дій раніше. Таких висновків суд може дійти в результаті оцінки сукупності інших обставин передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Проаналізувавши обставини встановлені судом та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Що стосується вимоги апелянта про повідомлення правоохоронних органів про вчинення прокурором кримінального правопорушення, слід зазначити, що право на таке звернення має сам обвинувачений, який може подати його через адміністрацію установи виконання покарань з детальним викладенням обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10 січня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_3