У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури - ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке 28.11.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002404, відносно малолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 8-го класу, раніше не судимого, за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

про застосування примусових заходів виховного характеру,-

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 є особою, яка досягла тринадцятирічного віку та до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

06.11.2023 року, близько 02 год. 30 хв., малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дії, їх суспільну небезпечність та протиправність спільно з особою матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, реалізуючи свій корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, розбили вітрину кіоску «Табакерка», що розташовується за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 16 «г», приміщення № 5, обабіч входу до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В подальшому особа матеріали відносно якого виділені в окреме провадження через отвір у вітрині, а саме просунувши в нього руку, проник в середину кіоску, звідки викрав електронні сигарети, які він передавав малолітньому ОСОБА_4 , після чого останні покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Також, 06.11.2023 року, близько 02 год. 53 хв., ОСОБА_4 спільно з особою матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, продовжуючи вчинення кримінального правопорушення, діючи за єдиним кримінально протиправним наміром, спрямованим на вчинення крадіжки електронних сигарет, повернулися до кіоску «Табакерка», що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 та через отвір у вітрині, ОСОБА_4 та особа матеріали відносно якого виділені в окреме провадження знову проникли до приміщення кіоску, звідки викрали електронні сигарети, які упакували до рюкзака, після чого, останні спільно покинули місце вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, таємно викрали з приміщення кіоску «Табакерка» наступні товарно-матеріальні цінності: 1 (одну) електронну сигарету «Elf Bar Lowit 500 мАг СИН НК»; 2 (дві) електронні сигарети «Elf Bar Lowit 500 мАг ЧЕРВ НК; 2 (два) картриджі «Elf Bar Elfa ЖВНФ ВИН 5% 2 мл.»; 3 (три) картриджі «Elf Bar Lowit КІВ МРК ГУА 5 % 6 мл» 8 картриджів «Elf Bar Lowit КВН ЛД 5% 6 мл.»; 1 (один) картридж «Elf Bar Lowit ЯГ ЛД 5% 6 мл.»; 5 (п`ять) одноразових електронних сигарет «HQD Cuvie Plus 46 5мл.» 2 (дві) одноразові електронні сигарети «HQD Cuvie Plus Льодяна диня 5.00 мл»; 3 (три) одноразові електронні сигарет «HQD Cuvie Plus Манго Лічі 5.00 мл.»; 3 (три) одноразові електронні сигарети «HQD-Hit-44 4,80 мл» 6 (шість) одноразових електронних сигарет «HQD-King-24 6,50 мл»; 4 (чотири) одноразові електронні сигарет «HQD-King-55 6,50 мл»; 2 (дві) одноразові електронні сигарети «HQD-Меlo-12 4,30 мл.», чим спричинили Товариству з обмеженою відповідальністю «Комерс Стар» матеріального збитку на суму 11833 (одинадцять тисяч вісімсот тридцять три) гривні 52 (п`ятдесят дві) копійки.

Таким чином, в діях малолітнього ОСОБА_4 за даним фактом вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, які підпадають під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері строком на 1 рік, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатніми та необхідними для попередження вчинення малолітнім нових кримінальних правопорушень.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення внесеного прокурором клопотання.

Малолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, вину визнав, запевнив суд, що більше такого вчиняти не буде, просив дати можливість виправитися.

Захисник малолітнього адвокат ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 просили задовольнити клопотання та застосувати до малолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що будучи малолітніми на час скоєння суспільно-небезпечного діяння, що містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 разом із особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, вчинив вказане суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за обставин, викладених в клопотанні, що підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження та поясненнями вказаних осіб.

Встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння йому виповнилось 13 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України настає з чотирнадцяти років, що свідчить про те, що ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Статтею 499 КК України передбачено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яка характеризуються задовільно за місцем проживання та навчання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення малолітнім суспільно-небезпечного діяння.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього (малолітнього) може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Положеннями ст. 501 КПК України передбачено, що в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд приймає лише 2 види рішень: ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо прокурором буде доведено вчинення неповнолітнім, зазначеним в ст. 498 КПК України, суспільно-небезпечного діяння, чи ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру, якщо суд дійде висновку, що прокурор під час судового розгляду не довів факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, і закриває провадження, інших підстав для відмови в застосуванні примусових заходів виховного характеру законом не передбачено.

При цьому, до особи, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого діяння, згідно зі ст. 498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру"передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Пунктом 7 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, яка згодна на передачу сина їй під нагляд.

Враховуючи, що ОСОБА_4 до досягнення віку кримінальної відповідальності, у віці 13 років на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до закону слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та згідно із ст. 498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру. Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі, у розмірі 50%, що становить - 478 грн. затрачених на проведення судових експертиз стягнути з ОСОБА_5 .

Питання щодо речових доказів під час розгляду клопотання не вирішувалось.

Керуючись ч. 2 ст. 97, ст.105 КК України, ст.ст. 498,501,371-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002404 від 28.11.2023 року відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задоволити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 8-го класу, раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері терміном 1 (один) рік.

Попередити ОСОБА_5 про відповідальність у разі порушення взятого на себе зобов`язання.

Судові витрати по справі, у розмірі 50%, що становить - 478 грн. затрачених на проведення судових експертиз стягнути з ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1