ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, з середньою спеціальною освітою, працює неофіційно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2020 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік від будинку АДРЕСА_2 , під час конфліктної ситуації між ним та ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий умисел на нанесення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи спричинення суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тримаючи у руці складний туристичний ніж, який має колюче-ріжучі властивості, наніс один удар в область черевної порожнини потерпілого ОСОБА_7 , чим відповідно до висновку експерта № 1196 від 20.11.2020, спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з локалізацією колото-різаної рани в лівій клубовій ділянці, за ходом ранового каналу сигмоподібної кишки, внутішньочеревна кровотеча легкого ступеня, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину визнав, пояснивши, що в один з днів літа 2020 року він вживав алкогольні напої зі своїм знайомим ОСОБА_7 (батьком потерпілого ОСОБА_7 ), до них підходив син останнього - потерпілий, який робив їм якісь зауваження. Після того як він пішов додому, то знову зустрів потерпілого, який став наносити йому тілесні ушкодження. У цей момент він лівою рукою дістав з кишені наявний у нього ніж, яким вдарив потерпілого. Куди саме прийшовся удар, він не бачив, вважав, що у стегно. Від удару потерпілий припинив активні дії, а він пішов з місця події, та через нетривалий час був затриманий. Будь-яких інших ударів потерпілому він не наносив та не намагався. Наміру на спричинення смерті потерпілого під час нанесення удару він не мав.

В ході дослідження доказів судом також за клопотанням сторони обвинувачення допитано потерпілого, свідків, досліджено письмові докази. Стороною захисту суду доказів не представлялось.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 18.09.2020 року, приблизно о 17 годині 45 хвилин, неподалік від однієї з будівель по вул. Гастелло у м. Запоріжжя у нього виник конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_5 . Причиною конфлікту слугувало вживання обвинуваченим впродовж вказаного дня алкогольних напоїв з його батьком. Під час конфлікту ОСОБА_5 різко дістав правою рукою з кишені ніж, яким вдарив його в область паху. Інших активних дій з метою спричинення йому тілесних ушкоджень або смерті з боку ОСОБА_5 не було. Від удару він свідомість не втрачав і самостійно зателефонував до медичного закладу та правоохоронних органів, а ОСОБА_5 пішов у невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в один з днів літа 2020 року, проходячи разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 по вул. Гастелло, неподалік від гуртожитку вони наздогнали ОСОБА_5 . Далі він відійшов у туалет, та через декілька хвилин почув крик ОСОБА_7 . Коли він підійшов до ОСОБА_7 , він побачив у останнього тілесне ушкодження в області паху. Далі він побачив ОСОБА_5 , який уходив з місця події, та був у близько 100-150 м. від потерпілого. Він наздогнав ОСОБА_5 , у якого при собі був ніж, та разом зі сторонніми перехожими, затримав останнього до приїду працівників поліції.

Свідок ОСОБА_7 (батько потерпілого) суду пояснив, що обвинувачений є його знайомим. В день коли стався конфлікт між обвинуваченим та його сином, він перебував у дворі свого будинку разом з ОСОБА_9 , де разом вживали алкогольні напої. Очевидцем події, що сталася між ОСОБА_5 та його сином він не був, чому стався конфлікт йому не відомо. На місце пригоди підійшов коли син був вже поранений. Також пояснив, що його син та ОСОБА_5 раніше не були знайомі.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що є працівником УПП в Запорізькій області, в день події він ніс службу в екіпажі автопатруля у Вознесенівському районі м. Запоріжжя. Під час несення служби на службовий планшет надійшов виклик, що по вулиці Нижньодніпровська в м. Запоріжжя відбувається бійка та когось порізали ножем. Прибувши за вищевказаною адресою було виявлено обвинуваченого, поруч з обвинуваченим виявлено ніж зі слідами схожими на кров. Потерпілого він не бачив, оскільки останньому надавалась медична допомога працівниками швидкої допомоги. Хтось з присутніх на місці пригоди казав, що стався конфлікт між особами.

Також судом досліджувались письмові докази у кримінальному провадженні.

Відповідно до витягу з ЄРДР 18.09.2020 року внесені відомості про злочин за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у скоєнні якого обвинувачувався ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 140).

19.09.2020 року прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 , відповідно до якої 18.09.2020 року приблизно о 18-00 год. за адресою м. Запоріжжя, вул. Гастелло 46 невстановлена особа нанесла йому удар ножем в черевну порожнину (т. 1 а.с. 187-188).

18.09.2020 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України (т. 1 а.с. 205-209), в ході затримання виявлено та вилучено речі ОСОБА_5 , які постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 210-211).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.09.2020 року № 4654 ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 195).

18.09.2020 року в ході огляду місця події із застосуванням відео фіксації оглянуто ділянку місцевості по вул. Нижньодніпровська 4 в м. Запоріжжя, в ході якого виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_5 , який перебував на місці події. Також в ході огляду місця події було виявлено та вилучено предмет схожий на ніж з плямами сіро-бурого кольору, неподалік будинку 43 по вул. Гастелло в м. Запоріжжя на асфальті виявлені сліди сіро-бурого кольору, на куті будинку 46 по вул. Гастелло в м. Запоріжжя виявлені плями сіро-бурого кольору, з асфальтового покриття та покриття на куті будинку відібрано зразки вказаної речовини (т. 1 а.с. 144-158).

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2020 року накладено арешт на предмет зовні схожий на ніж з плямами сіро-бурого кольору, змиви плям сіро-бурого кольору з асфальтного покриття біля входу в гуртожиток; змиви плям сіро-бурого кольору з асфальтного покриття на куті будинку (т. 1 а.с. 164-165).

18.09.2020 року в ході огляду місця події приміщення оглядової чоловічої кімнати, яка розташована на першому поверсі відділення хірургічного корпусу КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, вилучено речі потерпілого ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 166-180), предмети вилучені в ході огляду місця події визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 181-184).

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2020 року накладено арешт на пару кросівок чорного кольору; джинси світло сірі зі слідами РБК; футболку чорного кольору з порізом; кофту сірого кольору; кофту синього кольору з порізом зі слідами РБК; пару шкарпеток червоного кольору; труси червоного кольору зі слідами РБК (т. 1 а.с. 185-186).

Під час слідчого експерименту 17.11.2020 року (т. 1 а.с. 212 -224), відеозапис якого оглянуту під час судового засідання, потерпілий ОСОБА_7 вказав, що 18.09.2020 року близько 18-00 години в ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , останній дістав з кишені штанів ніж, яким вдарив його один раз в область черева. Після цього обвинувачений пішов з місця події.

Відповідно до інформації наданої Комунальним некомерційним підприємством «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради від 23.09.2020 року 18.09.2020 року о 18-00 год. на диспетчерський пульт «103» оперативно-диспетчерського управління надійшов виклик за адресою: АДРЕСА_3 , за вказаною адресою виїхала виїзна спеціалізована кардіореанімаційна бригада швидкої медичної допомоги, уся інформація стосовно даного випадку зафіксована у формі первинної медичної облікової документації № 110/0 «карта виїзду швидкої медичної допомоги» № 1267 від 18.09.2020 року (т. 1 а.с. 226-227).

Протоколом огляду предмету від 25.11.2020 року (т. 1 а.с. 229-231) проведено огляд флеш-носія інформації, на якому міститься аудіозапис, отриманий в порядку ст. 93 КПК України від служби «103». Прослуховуванням аудіофайлу зафіксовано діалог між оператором служби «103» та чоловіка, який повідомив оператору, що знайомий його батька наніс йому ножове поранення в лівий бік живота в районі Гастелло 43 м. Запоріжжя. CD-R диск з аудіо записами КНП «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради визнано речовим доказом (т. 1 а.с. 232-233).

Під час слідчого експерименту 05.11.2020 року (т. 1 а.с. 234-242), підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що 18.08.2020 року в вечірній час між ним та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого потерпілий ОСОБА_7 штовхнув його та він впав на асфальт, далі потерпілий почав хаотично наносити йому удари. Далі ОСОБА_5 встав на ноги та одночасно з цим дістав з карману ніж та наніс один удар ножем в бік потерпілого, після чого пішов та через деякий час був затриманий працівниками поліції.

Протоколом огляду предмету від 30.11.2020 року (т. 1 а.с. 245-249) проведено огляд флеш-носія з архіватору за повідомленням мовленнєвої інформації відділу служби «102» за повідомленням, яке надійшло 18.09.2020 о 18-01 год., прослуховуванням аудіофайлу зафіксовано діалог між оператором служби «102» та жінкою оператором служби «103», яка повідомила про отримання чоловіком ножового поранення. Постановою слідчого від 30.11.2020 року СD-R диск з аудіо записом з архіватору мовленнєвої інформації відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 2 а.с. 1- 2).

Згідно з висновком експерта № 1196 від 20.11.2020 року (т. 2 а.с. 3-5) проникаюче ножове поранення черевної порожнини із локалізацією колото-різаної рани в лівій клубовій ділянки, з пораненням, за ходом ранового каналу, сигмоподібної кишки, внутрішньочеревна кровотеча легкого ступеня у гр. ОСОБА_7 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1., п.2.1.1.а., п.2.1.3.й., п.2.1.3.к. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). За даними медичної документації тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_7 вказане як колото-різане, тобто утворилося від дії предмета, що має колото-різані властивості. Встановити від дії якого предмету було спричинено тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 експерту не видається можливим, через проведення хірургічної обробки рани та природні процеси загоєння. Давність утворення тілесного ушкодження у гр. ОСОБА_7 не суперечить строку, вказаному в постанові слідчого, в наданій медичній документації та зі слів освідуваного.

Як вбачається з висновку експерта № 514/к від 20.11.2020 року (т. 2 а.с. 6-10) згідно наданої медичної карти стаціонарного хворого № НОМЕР_1 із КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР у гр. ОСОБА_7 , 1991р.н., виявлено: проникаюче ножове поранення черевної порожнини із локалізацією колото-різаної рани в лівій клубовій ділянки, з пораненням, за ходом ранового каналу, сигмоподібної кишки, внутрішньочеревна кровотеча легкого ступеня. За даними медичної документації тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_7 вказане як колото-різане, тобто утворилося від дії предмета, що має колото-різані властивості. Встановити від дії якого предмету було спричинено тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 комісії не видається можливим, через проведення хірургічної обробки рани та природні процеси загоєння. Враховуючи локалізацію, кількість та розташування наявного ушкодження у ОСОБА_7 комісія вважає, що йому було нанесено не менше одного травматичного впливу предметом, що має колото-різані властивості в ліву клубову ділянку. Виникнення виявленого ушкодження у гр. ОСОБА_7 можливо при будь-якому положенні потерпілого відносно особи, що спричинила йому тілесне ушкодження, за умови доступності зони ушкодження для травматичного впливу.

22.09.2020 року відібрано у потерпілого ОСОБА_7 зразки для експертизи (т. 2 а.с. 11-16, 19-20, 23-26).

Відповідно до висновку експерта № 3136 від 16.10.2020 року (т. 2 а.с. 17-18) рідка кров потерпілого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 та супутнім антигеном Н.

Висновком експерта № 3172 від 10.11.2020 року (т. 2 а.с. 21-22) встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні марлевих тампонів зі змивами з обох рук потерпілого ОСОБА_7 кров не виявлена, епітеліальні клітини, придатні для подальшого ДНК-дослідження не знайдені.

Висновком експерта № 3171 від 10.11.2020 року (т. 2 а.с. 27-28) встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук потерпілого ОСОБА_7 знайдені рогові лусочки, походження яких за рахунок власного нігтьового ложе вважається найбільш ймовірним.

Згідно з висновком експерта № 1096 від 15.10.2020 року (т. 2 а.с. 29-30) садна в лівій тім`яній ділянці, в лівій лопатковій ділянці, синці в потиличній ділянці праворуч, в лобній ділянці ліворуч, на задній поверхні грудної клітки по лівій біляхребтовій лінії у гр. ОСОБА_5 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, згідно п. 2.3.2. б) («Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. 1995р.»). Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи та зі слів освідуваного. Для відповіді на поставлене слідчим запитання, відносно утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_5 при обставинах згідно показань підозрюваного, необхідно надати матеріали справи із зазначенням конкретних обставин і умов травмування.

19.09.2020 року, 23.09.2020 року відібрано у підозрюваного ОСОБА_5 зразки для експертизи (т. 2 а.с. 31-32, 35-36, 39-46).

Висновком експерта № 3173 від 11.11.2020 року (т. 2 а.с. 33-34) встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин підозрюваного ОСОБА_5 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню не знайдені.

Висновком експерта № 3174 від 11.11.2020 року (т. 2 а.с. 37-38) встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні змивів з обох рук підозрюваного ОСОБА_5 кров не знайдена. Знайдені епітеліальні клітини, придатні для можливого ДНК-дослідження, питання про придатність яких для проведення ДНК-дослідження знаходиться в компетенції експерта.

Відповідно до висновку експерта № 3137 від 13.10.2020 року (т. 2 а.с. 47) рідка кров підозрюваного ОСОБА_5 , 1967 р.н., відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта № 3177 від 28.10.2020 року (т. 2 а.с. 48-50) кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО з супутнім антигеном Н. Кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО з супутнім антигеном Н. У плямах на кофті (об`єкти № 1,3,4) та трусах (об`єкт № 5) потерпілого ОСОБА_7 встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А, В і Н, що не виключає належність крові особі (особам) групи АВ за ізосерологічною системою АВО з супутнім антигеном Н, яким є сам потерпілий ОСОБА_7 . Домішка крові підозрюваного ОСОБА_5 не виключається при наявності у нього на момент того, що сталося тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою.

Відповідно до висновку експерта № 3175 від 16.11.2020 року (т. 2 а.с. 52-54) кров потерпілого ОСОБА_7 належить до групи АВ за ізосерологічнок системою АВ0 з супутнім антигеном Н. Кров підозрюваного ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти- В за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н. На марлевих тампонах зі змивами з асфальтного покриття (об`єкти № 1, 2) знайдена кров людини і виявлені антигени А, В і Н, що не виключає, з урахуванням груп крові осіб, що проходять по справі, походження крові від особи (осіб) з групою АВ з супутнім антигеном Н, в тому числі як від потерпілого ОСОБА_7 , домішка крові підозрюваного ОСОБА_5 не виключається, при наявності у останнього, на момент скоєного тілесних, ушкоджень із зовнішньою кровотечою.

Висновком експерта № 1-809 від 21.10.2020 року (т. 2 а.с. 55-69) на поверхні ножа, який був вилучений 18.09.2020 під час проведення огляду місця події на ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_4 , слідів папілярних узорів не виявлено.

Висновком експерта № 2-565 від 22.10.2020 року (т. 2 а.с. 71-75) встановлено, що представлений на дослідження предмет, схожий на ніж до холодної зброї не відноситься, а є складним туристичним ножем - різновид ножів господарсько-побутового призначення.

Висновком експерта № 8-876 від 22.10.2020 року (т. 2 а.с. 76-85) встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт № 1). Встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_5 (об`єкт № 2). На клинку наданого на дослідження ножа (об`єкт № 3) встановлена наявність крові людини. На рукоятці наданого на дослідження ножа (об`єкт № 4) встановлена наявність клітин з ядрами. Встановлені генетичні ознаки крові людини на клинку ножа (об`єкт № 3). Генетичні ознаки клітин з ядрами на рукоятці ножа (об`єкт № 4) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК. Генетичні ознаки крові людини на клинку ножа (об`єкт № 3) належать чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки крові людини на клинку ножа (об`єкт № 3) співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак слідів крові людини на клинку ножа (об`єкт № 3) та зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт № 1) складає 1,05x10-32. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 9,5x10-31 осіб. Генетичні ознаки крові людини на клинку ножа (об`єкт № 3) не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_5 (об`єкт № 2).

Висновком експерта № 3176 від 17.11.2020 року (т. 2 а.с. 87-90) встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н. Кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н. На речах потерпілого ОСОБА_7 : футболці (об`єкт №5), штанах джинсових (об`єкти № 6,7), парі кросівок (об`єкти № 8,9) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А, В і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н, у тому числі від самого потерпілого ОСОБА_7 . Домішка крові підозрюваного ОСОБА_5 не виключається, за наявністю у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою на момент скоєння злочину. На кофті потерпілого ОСОБА_7 (об`єкти №1-4) наявність крові не встановлена.

Відповідно до висновку експерта № 3178 від 11.11.2020 року (т. 2 а.с. 91-94) кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 та супутнім антигеном Н. Кров підозрюваного ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 та супутнім антигеном Н. На джинсах синього кольору (об`єкти № 6, 7) знайдена кров людини і виявлені антигени А, В і Н, що не виключає, з урахуванням груп крові осіб, що проходять по справі, походження крові від особи (осіб) з групою АВ з супутнім антигеном Н, в тому числі як від потерпілого ОСОБА_7 , домішка крові підозрюваного ОСОБА_5 не виключається, при наявності у останнього, на момент скоєного тілесних, ушкоджень із зовнішньою кровотечою. На сорочці синього кольору в клітинку (об`єкти № 1-3), футболці синього кольору (об`єкти № 4, 5), парі кросівок чорного кольору (об`єкти № 8-11) вилучених у підозрюваного ОСОБА_5 кров не знайдена.

Висновком судово-психіатричного експерта № 455 від 02.11.2020 року (т. 2 а.с. 95-99) встановлено ОСОБА_5 , 1967 р.н., розладів психічної діяльності не виявляв та не виявляє у теперішній час. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує.

Висновком експерта № 566/к від 30.11.2020 року (т. 2 а.с. 100-111) встановлено, що згідно наданих даних («Висновки експерта» №1196 та №514/к з опрацьованою медичною документацією від 19.10.2020 р.) у гр. ОСОБА_7 , 1991 р.н., виявлено проникаюче ножове поранення черевної порожнини із локалізацією колото-різаної рани в лівій клубовій ділянки, з пораненням, за ходом ранового каналу, сигмоподібної кишки, внутрішньочеревна кровотеча легкого ступеня.

За даними медичної документації тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_7 вказане як колото-різане, тобто утворилося від дії предмета, що має колото-різані властивості. Встановити від дії якого предмету було спричинено тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 комісії не видається можливим, через проведення хірургічної обробки рани та природні процеси загоєння.

За даними стенограми до протоколу допиту підозрюваного від 22.09.2020 року та протоколу проведення та перегляду слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 05.11.2020 року, відомо, що: «...Як стверджує ОСОБА_5 коли він впав на асфальт він знаходився обличчям донизу, а невідомий перебував від нього з правої сторони біля тулуба, ...Як стверджує ОСОБА_5 ніж який був при ньому складний чорного кольору з довжиною леза приблизно 10 см. Вказаний ніж знаходився у нього в передньому кармані штанів. Також ОСОБА_5 пояснив, коли він піднімався з асфальту він лівою рукою дістав з карману штанів ніж, розкрив його шляхом натискання на кнопку на ножі та в пів обертовому положенні з ліва на право наніс один тичковий удар в область тулуба....».

Таким чином, враховуючи дані про локалізацію тілесного ушкодження (ділянка тулуба), кількість травматичних впливів (один) і характер ушкодження (колото-різаний) у ОСОБА_7 з механізмом його утворення за показами підозрюваного ОСОБА_5 , комісія вважає, що утворення ушкодження в ділянці черевної стінки ліворуч, можливе, за умови, якщо травматичний вплив прийшовся в дану ділянку з утворенням тілесного ушкодження (проникаюче ножове поранення).

Тому, комісія вважає, що можливість виникнення тілесного ушкодження у ОСОБА_7 за механізмом на який вказує підозрюваний ОСОБА_5 в протоколі проведення та перегляду слідчого експерименту (05.11.2020р.) та стенограми до протоколу допиту підозрюваного (22.09.2020р.), не виключається.

За даними протоколу допиту потерпілого від 19.08.2020 року та стенограми до протоколу проведення та перегляду слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 17.11.2020 року, який вказує, що: «чоловік тримаючи праву руку в кармані штанів та наближаючись до потерпілого витягує руку в якій був зажатий ніж та заносить удар в ділянку черевної стінки ліворуч (демонструє під час слідчого експерименту)».

Таким чином, між даними про характер та локалізацію тілесного ушкодження (колото-різане поранення, що розташоване на черевній стінці ліворуч), кількість травматичних впливів (один) та механізмом його нанесення, згідно протоколу допиту (19.08.2020) та стенограми до протоколу проведення та перегляду слідчого експерименту 17.11.2020) за участю потерпілого ОСОБА_7 , встановлено збіг за локалізацією та механізмом утворення, а саме: клинок ножа, що утримував в правій руці підозрюваний, діяв в ділянку черевної стінки ліворуч, як колючо-ріжучий предмет.

На підставі вищевикладеного можливість утворення рани в ділянці черевної стінки ліворуч у гр. ОСОБА_7 за механізмом на який вказує потерпілий в протоколі допиту (19.08.2020) та стенограми до протоколу проведення та перегляду слідчого експерименту і 17.11.2020) за його участю - не виключається.

Постановою слідчого від 30.11.2020 року (т. 2 а.с. 112-114) визнано по кримінальному провадженню №0002164 речовим доказом та передані до камери схову ВП: зразки крові потерпілого ОСОБА_7 (паперовий конверт); зразки крові підозрюваного ОСОБА_5 (паперовий конверт); 2 змиви на марлеві тампони з контролем з асфальтної поверхні (2 паперових конверти); зрізи вільних кінців нігтьових пластин обох рук підозрюваного ОСОБА_5 (паперовий конверт); зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 (паперовий конверт); змиви на марлеві тампони з правої та лівої долоней рук підозрюваного ОСОБА_5 з можливими матеріалами для подальшого ДНК-дослідження (2 паперових конверти); зразки крові потерпілого ОСОБА_7 (спец. пакет. №5472765); зразки крові підозрюваного ОСОБА_5 (спец. пакет №5472697); дактилокарта потерпілого ОСОБА_7 (спец. пакет №5352306); дактилокарта підозрюваного ОСОБА_5 (спец. пакет №5352307); ніж чорного кольору (спец. пакет №5234326).

Досліджені в судовому засіданні докази логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Разом з цим, в формулюванні зміненого обвинувачення прокурор, викладаючи формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , зазначив, що ОСОБА_5 «тримаючи у правій руці складний туристичний ніж, який має колюче-ріжучі властивості, наніс один удар в область черевної порожнини потерпілого ОСОБА_7 ».

Проте під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що є шульгою, а тому тримав ніж у лівій руці. В свою чергу потерпілий ОСОБА_7 вказував, що удар йому обвинувачений наніс правовою рукою.

Отже під час досудового слідства однозначно не встановлено якою рукою наніс удар обвинувачений потерпілому, вказана обставина не впливає на правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

За вказаних обставин, суд вважає, що з формулювання обвинувачення слід виключити посилання на те, що обвинувачений завдав удар потерпілому «правою» рукою.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не засуджений, до кримінальної відповідальності притягається вперше, має середню спеціальну освіту, на даний час працює не офіційно електриком на приватну особу, не одружений, має постійне місце проживання де проживає з братом, має доньку та онуків, отже має стійкі соціальні зв`язки. Обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, з досліджених у судовому засіданні документів суд встановив наступне.

Відповідно досудової доповіді від 18.07.2023 року складеної представником персоналу органу пробації ОСОБА_11 надано висновок про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк (т. 2 а.с. 239-242).

Зокрема, згідно проведеної оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та визначено середній рівень ризику небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). Беручи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання не повинно мати на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому, призначене покарання не повинно мати на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом (хоча й у межах відповідної санкції статті) видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Суд наділений дискреційними повноваженнями обирати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відшкодував матеріальну шкоду потерпілому в повному обсязі, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, негативних характеристик не має, працює неофіційно, є в наявності обставини, які пом`якшують кримінальну відповідальність, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті за якою його звинувачено, у виді позбавлення волі, однак не на максимальний строк, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його критичне ставлення до скоєного, що вказує на усвідомлення протиправності своїх дій та бажання стати на шлях виправлення, а також досудову доповідь представника персоналу органу пробації, дозволяє зробити висновок, що обвинувачений наразі загрози для суспільства не становить, є суспільно корисним, можливо прогнозувати, що в майбутньому його поведінка не буде спрямована на порушення існуючих у суспільстві норм та правил.

Всі ці відомості суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного та дають підстави при призначенні покарання обвинуваченому для застосування ст.ст. 75,76 КК України, оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченими умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

При цьому, суд звертає увагу, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Що ж до позиції суду про застосування у відношенні обвинуваченого при призначенні покарання положення ст. 75 КК України, то суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується розкаяння обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд, враховує його поведінку як під час проведення досудового слідства, так і під час судового слухання справи, - переконав суд у своєму щирому розкаянні, причому, - щире каяття, як одна із обставин, яка пом`якшує кримінальну відповідальність, - була врахована при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ККС ВС від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к).

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки.

Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, що, дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Що стосується положень ст. 76 КК України, то суд в даному випадку, застосовуючи положення даної статті матеріального права, вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням положень ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України (заходи процесуально - обмежувального характеру), - з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих даних, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченого слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 18.08.2020 року (час фактичного затримання) по 14.01.2021 року (звільнений з під варти на підставі ухвали Запорізького апеляційного суду від 13.01.2021 року) включно (т. 1 а.с. 87).

Потерпілим ОСОБА_7 до початку судового розгляду, пред`явлено до ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, в якому цивільний позивач ОСОБА_7 просив стягнути на його користь з ОСОБА_5 завдану вчиненням кримінального правопорушення, майнову шкоду в сумі 4 807,49 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду позов визнав у повному обсязі.

Надав під час судового розгляду квитанцію АТ «УКРПОШТА», відповідно до якої зробив переказ на суму 4808 грн. на користь ОСОБА_7 (т. 3 а.с. 16).

З приводу моральної шкоди пояснив, що зобов`язується її відшкодувати потерпілому.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що провадження в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

При розв`язанні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступних положень закону.

За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Так, з урахуванням характеру й обсягу фізичних та моральних страждань потерпілого ОСОБА_7 , який отримав тяжке тілесне ушкодження внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, тривалий час лікувався, його психоемоційних переживань, понесених внаслідок отримання ушкоджень, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль направлених для їх відновлення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що компенсація моральної шкоди, повинна бути визначена в грошовій сумі у розмірі 50 000 гривень.

За зазначених обставин заявлений ОСОБА_7 цивільний позов підлягає задоволенню.

Долю речових доказів, скасування арештів, процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100, ст. 174 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням терміном 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 протягом строку випробування обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування ОСОБА_5 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18.08.2020 року по 14.01.2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Провадження в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень у якості компенсації заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експертів № 1-809 від 21.10.2020 у сумі 490,35 грн., № 2-565 від 22.10.2020 у сумі 980,70 грн., № 8-876 від 22.10.2020 у сумі 8 897,55 грн., а всього стягнути 10 368 (десять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 60 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2020 року на предмет зовні схожий на ніж з плямами сіро-бурого кольору, змиви плям сіро-бурого кольору з асфальтного покриття біля входу в гуртожиток; змиви плям сіро-бурого кольору з асфальтного покриття на куті будинку.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2020 року на пару кросівок чорного кольору; джинси світло сірі зі слідами РБК; футболку чорного кольору з порізом; кофту сірого кольору; кофту синього кольору з порізом зі слідами РБК; пару шкарпеток червоного кольору; труси червоного кольору зі слідами РБК.

Речові докази: зразки крові потерпілого ОСОБА_7 (паперовий конверт); зразки крові підозрюваного ОСОБА_5 (паперовий конверт); 2 змиви на марлеві тампони з контролем з асфальтної поверхні (2 паперових конверти); зрізи вільних кінців нігтьових пластин обох рук підозрюваного ОСОБА_5 (паперовий конверт); зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 (паперовий конверт); змиви на марлеві тампони з правої та лівої долоней рук підозрюваного ОСОБА_5 з можливими матеріалами для подальшого ДНК-дослідження (2 паперових конверти); зразки крові потерпілого ОСОБА_7 (спец. пакет. №5472765); зразки крові підозрюваного ОСОБА_5 (спец. пакет №5472697); дактилокарта потерпілого ОСОБА_7 (спец. пакет №5352306); дактилокарта підозрюваного ОСОБА_5 (спец. пакет №5352307); ніж чорного кольору (спец. пакет №5234326), футболку чорного кольору з порізом; кофту синього кольору з порізом зі слідами РБК; джинси світло сірі зі слідами РБК; труси червоного кольору зі слідами РБК, передані до камери схову відділу поліції - знищити; пару кросівок чорного кольору, футболка синього кольору, сорочка синього кольору в клітину, джинси синього кольору, вилучені у ОСОБА_5 під час затримання, передані до камери схову відділу поліції - передати обвинуваченому ОСОБА_5 за належністю; кофту сірого кольору; пару шкарпеток червоного кольору, передані до камери схову відділу поліції - передати потерпілому ОСОБА_7 за належністю; CD-R диск з аудіо записами КНП «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради, СD-R диск з аудіо записом з архіватору мовленнєвої інформації відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області, долучені до матеріалів кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1