16.10.2023 Справа № 363/5848/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000335, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пархимів, Козелецького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року, точну дату та час не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував на вул. Чайковського у с. Пархимів, Козелецького району, Чернігівської області виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою особистого використання в подальшому, а саме посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами категорії «А, В, С1, С, D1, D, С1Е, СЕ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_3 , точну дату та час не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вступив у злочинну змову з невстановленою особою (відомості щодо якої виділено в окреме провадження № 0000421), яка за грошову винагороду пообіцяла йому виготовити завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія.

З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що посвідчення водія він у встановленому законом порядку, а саме згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року не отримував, діючи умисно, через месенджер «Telegram» надав невстановленій особі (відомості щодо якої виділено в окреме провадження № 0000421), свій фотознімок та анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.12.2012.

В подальшому в грудні 2021 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена особа (відомості щодо якої виділено в окреме провадження № 0000421), за допомогою служби доставки ТОВ «Нова Пошта», надіслала ОСОБА_3 підроблене посвідчення водія, яке відповідно до висновку експерта не відповідає аналогічним документам даного типу, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та який виготовлений не установою, що здійснює виготовлення бланків типових документів, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.12.2012 на ім`я ОСОБА_3 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «А, В, С1, С, D1, D, С1Е, СЕ» для його особистих потреб, за що останній сплатив грошові кошти в сумі 6500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право на керування транспортними засобами з метою його власного використання.

Також встановлено, що 11.08.2023 року близько 10 години 47 хвилини, ОСОБА_3 , рухаючись на автодорозі Київ-Вишгород-Десна, 31 км. + 100 м., Вишгородського району Київської області, знаходячись за кермом та користуючись транспортним засобом марки «Skoda», модель «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками Вишгородського РУП ГУНП в Київській області за порушення правил дорожнього руху.

В подальшому, на вимогу працівників Вишгородського РУП ГУНП в Київській області пред`явити для перевірки документи ОСОБА_3 , маючи протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого посвідчення, достовірно знаючи, що наявне при ньому посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я є завідомо підробленим та не відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 16.09.2020 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них посвідчення водія на право керування транспортними засобами, яке знаходиться в офіційному обігу на території України, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, надав інспектору Вишгородського РУП ГУНП в Київській області завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.12.2012, з категоріями для керування транспортними засобами «А, В, С1, С, D1, D, С1Е, СЕ», на прізвище ОСОБА_3 , бланк якого згідно з висновку експерта виготовлений не поліграфічним підприємством, що здійснює виготовлення бланків типових документів та не відповідає аналогічним документам даного типу, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КПК України - суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України - вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Одночасно з обвинувальним актом було подано клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, в якому прокурор просив провести розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000335 від 11.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному провадженні. Клопотання було мотивовано тим, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальними проступками, підозрюваний під час досудового розслідування у формі дізнання беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, про що він подав також відповідну письмову заяву.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складену у присутності захисника ОСОБА_4 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу, висловив повну та безумовну згоду із встановленими досудовим розслідуванням фактами та обставинами, а також засвідчив правильність їх розуміння. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 у своїй заяві зазначає, що його повідомлено про обмеження права на апеляційне оскарження у випадку розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_3 висловлює свою безумовну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього матеріали та додатки, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право на керування транспортними засобами з метою його власного використання.

Також, вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього матеріали та додатки, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 КК України при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 358 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також факт вчинення кримінального правопорушення у співучасті, ступінь і характер вкладу ОСОБА_3 у вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 як обставину, що пом`якшує кримінальну відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Судом встановлено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : уродженець с. Пархимів, Козелецького району, Чернігівської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей; раніше притягувався до адміністративної відповідальності за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого був позбавлений права керування транспортними засобами; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання в межах санкції ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 4 ст. 358 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 як обставину, що пом`якшує кримінальну відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням встановлених судом обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, враховуючи особу обвинуваченого, ставлення останнього до вчинених ним правопорушень, зважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, то суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання шляхом застосування принципу поглинення менш суворого покарання (штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 4 ст. 358 КК України) більш суворим покаранням (однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України) та визначення остаточного покарання у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати по кримінальній справі складаються із витрат на проведення технічної експертизи документів, що відповідно до довідки від 01.09.2023 № СЕ-19/111-23/42681-ДД становлять 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість гривень) гривень 00 копійок та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано. Цивільний позов в межах кримінального провадження не подавався.

Правову долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 381-382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначивши остаточне покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане Центром ДАІ 7401 від 20.12.2012 на ім`я ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 15.08.2023 року у справі № 363/4358/23 скасувати.

На підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , яке знаходиться в полімерному пакеті білого кольору залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати за проведення технічної експертизи документів від 01.09.2023 № СЕ-19/111-23/42681-ДД в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійки.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя ОСОБА_1