Справа №498/24/24
Провадження по справі №1-кс/498/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року сел. Велика Михайлівка Одеської області

Слідчий суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання начальника СД ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене в кримінальному провадженні №0000002 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2024 року начальник СД ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи своє клопотання тим, що 04.01.2024 року до чергової частини відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 про те, що 03.01.2024 року близько 21:30 год. на подвір`ї розташованому по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження заявнику.

За даним фактом 05.01.2024 року сектором дізнання відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження №0000002 за ч. 1 ст. 125 КК України.

05.01.2024 року сектором дізнання ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проведено огляд території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено: металеву трубу довжиною 44 см., та діаметром 3,2 см., на даному подвір`ї біля саморобної лавки, на землі, та якою було нанесено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 .

Зі слів потерпілого ОСОБА_4 стало відомо, що йому було нанесено тілесні ушкодження саме металевою трубою, котру він вибив з руки ОСОБА_5 та вона впала на землю, на подвір`ї розташованому по АДРЕСА_2 .

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, згідно якої просить суд клопотання начальника СД ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене в кримінальному провадженні №0000002 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України розглядати без його участі. Проти задоволення клопотання не заперечує.

Начальник СД ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, згідно якої просить суд клопотання про арешт майна від 08.01.2024 року по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000002від 05.01.2024 року без її участі. Клопотання просить задовольнити.

Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вважаю, що клопотання необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000002 від 05.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Також, судом враховано, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути знищено, втрачено або пошкоджено.

З огляду на вищезазначене, з метою збереження речових доказів виникла необхідність накласти арешт на майно, вилучене 05.01.2024 року під час огляду місця події, а саме на металеву трубу довжиною 44,5 см., та діаметром 3,2 см., яка була виявлена та вилучена на подвір`ї розташованому по АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_6 .

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи необхідність збереження речових доказів, вважаю, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту у вигляді заборони використання та розпорядження речами зазначеними в клопотанні обґрунтовані і тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СД ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене в кримінальному провадженні №0000002 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони використання та розпорядження на майно, вилучене 05.01.2024 року під час огляду місця події, а саме на металеву трубу довжиною 44,5 см., та діаметром 3,2 см., яка була виявлена та вилучена на подвір`ї розташованому по АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_6 , шляхом встановлення заборони користування та розпорядження майном, до вирішення питання по суті.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1