КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

Іменем України

Справа №133/2472/23

29.09.23 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000140 від 30.07.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Вівсяники Козятинського району Вінницької області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не одруженого, працює інженером обслуговування техніки у ТОВ « Titan Machinery Ukraine» по вул. Ватутіна, 127 м. Вінниця Вінницької області, не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року, більш точні час і дату вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_2 , який перебував в с. Вівсяники Хмільницького району Вінницької області в ході розмови з невідомим чоловіком виник протиправний умисел, направлений на одержання підробленого офіційного документа - посвідчення тракториста - машиніста, з метою отримання права керування транспортними засобами категорій «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «С», «D», «D1», «D2», «Е», «Е2», «F1», «F2», «G1», «G2» та «H», уникнувши встановленого законодавством України порядку отримання та використання офіційних документів, встановлених Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15.11.2019), а саме: уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного - на перевірку навичок керування транспортним засобом іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС державних служб України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на порушення встановленого порядку оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_2 , познайомився з невстановленою особою, яка обіцяла за грошову винагороду у розмірі 7000 гривень, виготовити на замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста. З метою одержання підробленого посвідчення тракториста-машиніста ОСОБА_2 передав невстановленій досудовим розслідуванням особі свою фотокартку та свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста машиніста, серії НОМЕР_1 від 10.06.2018.

У червні 2018 році, більш точні час і дату вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена досудовим розслідуванням особа, передала ОСОБА_2 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та який виготовлений не установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме: посвідчення тракториста машиніста, серії НОМЕР_1 у якому зазначено, що воно видане 10.06.2018 Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області і надає право керувати транспортними засобами категорій «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «С», «D», «D1», «D2», «Е», «Е2», «F1», «F2», «G1», «G2» та «H» на ім`я ОСОБА_2 , за що останній сплатив невстановленій особі грошові кошти в сумі 7000 гривень.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою.

Окрім цього, ОСОБА_2 , одержавши підроблений офіційний документ посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 видане 10.06.2018 ДІСГ в Житомирській області на його ім`я, усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не додержав встановленого законодавством України порядку отримання та використання посвідчення водія, з червня 2018 року почав використовувати його під час керування транспортним засобом.

Однак 30.07.2023 об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, трактором марки «МТЗ-80», державний номерний знак НОМЕР_2 , по автомобільній дорозі сполученням «Козятин-Вівсяники», біля повороту вул. Південна с. Самгородок Хмільницького району Вінницької області був зупинений інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 . На вимогу працівників поліції пред`явити документ, який посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_2 , з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності в нього права керування трактором, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пред`явив, тим самим використав, підроблене посвідчення тракториста машиніста, серії НОМЕР_1 , видане 10.06.2018 Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області на своє ім`я.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/13718-ДД від 02.08.2023, посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , видане 10.06.2018 Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області на ім`я ОСОБА_2 та надає право керувати транспортними засобами категорій «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «С», «D», «D1», «D2», «Е», «Е2», «F1», «F2», «G1», «G2» та «H», не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень тракториста - машиніста, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Згідно клопотання, яке міститься в обвинувальному акті, прокурор ОСОБА_4 , враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість та не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України, до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.ч 1, 4 ст. 358 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Також у справі міститься роз`яснення, згідно якого ОСОБА_2 роз`яснено кримінально-процесуальне законодавство щодо спрощеного порядку розгляду обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні, де також міститься власноручно написана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

У даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч. 5 ст. 27, ч.ч 1, 4 ст. 358 КК України, за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету посягання, його кількісних та вартісних ознак, суми заподіяних збитків, способу розпорядження майном. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме - факт того, що обвинувачений, його захисник не оспорюють встановлені обставини кримінальних проступків, що зазначені в обвинувальному акті, те, що учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України.

Суд, оцінивши кожен доказ із погляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого у скоєнні ним вказаних кримінальних проступків, знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом, а дії обвинуваченого кваліфіковано правильно.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних проступків, фактичні обставини справи та характер протиправних діянь, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення ОСОБА_2 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який має постійне місце проживання за місцем реєстрації, має позитивну характеристику, одружений, працює, на спеціальних обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, яке відноситься до кримінального проступку у відповідності до ч. 1 ст. 12 КК України.

Частина 5 ст. 74 КК України встановлює, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у травні 2018 року, тобто на момент ухвалення вироку щодо нього з моменту вчинення проступку минуло понад 5 років, а також те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності (підтверджується довідкою про судимість від 07.08.2023), не ухиляється від суду, суд дійшов висновку, що є всі підстави для застосування вимоги п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України до обвинуваченого в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд бере до уваги, що покарання повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, рекомендаціям, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з наведеним, обвинувачений ОСОБА_2 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України; при цьому суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні.

Матеріалами справи встановлено, що витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000140 від 30.07.2023, складають 1912,00 гривень, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта від 02.08.2023 № СЕ-19/102-23/13718-ДД.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень

На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати на проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні у сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн 00 коп.

Речові докази по справі, а саме: посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , у якому зазначено, що воно видане 10.06.2018 Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області і надає право керувати транспортними засобами категорій «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «С», «D», «D1», «D2», «Е», «Е2», «F1», «F2», «G1», «G2» та «H» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 30.07.2023 в період часу з 11:20 год., по 11:40 год. на узбіччі автомобільної дороги сполученням «Козятин-Вівсяники», біля повороту до вул. Південна в с. Самгородок Хмільницького району Вінницької області в ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешт на речовий доказ, який був накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.08.2023.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання копії вироку.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА