У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3695/22

№ 1-кп/183/698/23

06 жовтня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості по якому внесені 06.07.2022 року до ЄРДР за № 0000299, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, середня спеціальна освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації, перебуваючи на посаді механіка-водія 2-го механізованого взводу 1-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, -

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 409, ч. 4 ст. 402 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

14 березня 2022 року Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 години 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

18 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 години 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

17 травня 2022 року Указом Президента України №341/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/13г «Про введення воєнного стану в Україні» та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» громадянин ОСОБА_3 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації у Збройні Сили України.

12.03.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №2 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка-водія 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 1-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статутом визначений зміст військової присяги, згідно якого кожний військовослужбовець, вступаючи на військову службу урочисто присягає Українському народові завжди бути йому вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну таємницю, а також присягає виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників та ніколи не зраджувати Українському народові.

Згідно ст.ст. 6, 11, 16, 127, 128 Статуту, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України також передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, в умовах воєнного стану, та вчинив військовий злочин за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного у групування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) №87 від 29 квітня 2022 року, військовослужбовців із числа особового складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі солдат ОСОБА_3 включено до сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які залучаються та беруть безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецький та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань.

У подальшому, згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №2/153дск ЛИСИЧАНСЬК від 20 травня 2022 року, командирам 2 та 3 механізованих батальйонів визначені завдання: продовжити стійке утримання займаних рубежів (районів, позицій) та не допустити подальшого просування противника; організувати дієву та ефективну систему спостереження та не допустити раптового наступу противника; не допустити форсування противником АДРЕСА_2 ; продовжити обладнання проміжних позицій та позицій для проведення вогневих засідок на загрозливих напрямках; не допустити залишення підрозділами своїх позицій, за потреби здійснити перерозподіл особового складу; про зміни в обстановці, що можуть привести до прориву противником рубежів (позицій) доповідати негайно; противника знищувати черговими засобами, протитанковими засобами, а також коктейлями «Молотова» та кулеметники розрахунками, вогнем чергових вогневих засобів, у взаємодії із підрозділами батальйонів, встановленням вогневих засідок, протитанкових засідок із застосуванням мінних шлагбаумів, нанести максимальні втрати, не допустити швидкого безперешкодного його просування, зменшити темпи просування та змусити відмовитися вести бій; облаштувати барикади, для зменшення швидкості наступу; основні зусилля зосередити на стійкому утриманні позицій на напрямку: Щердищеве - Сєвєродонецьк, Воєводівка - Сєвєродонецьк, Боровеньки - Сєвєродонецьк.

Приблизно о 17.00 годин 20 травня 2022 року солдат ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Лисичанськ Луганської області отримав від заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 законний усний наказ вибути до місця розташування батальйону у АДРЕСА_3 , чим забезпечити виконання поставленого завдання підрозділу, де він повинен був виконувати обов`язки по несенню військової служби, здійснювати охорону і оборону визначених позицій, а також забезпечувати відбиття атак противника, з метою недопущення прориву російсько-окупаційними військами у визначеному районі. Отримавши вказаний наказ, солдат ОСОБА_3 в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час проходження військової служби, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, відмовився від несення обов`язків військової служби щодо зайняття бойових позицій і прикриття підрозділів військової частини в межах і навколо визначеного району в м. Сєвєродонецьку Луганської області, приблизно о 17.00 годин 20 травня 2022 року самовільно залишив територію місця базування підрозділу в АДРЕСА_3 та убув до АДРЕСА_4 , де перебував до 26 червня 2022 року, при цьому ОСОБА_3 військову службу не ніс, обов`язків військової служби щодо проведення вогневої підтримки та оборони і охорони в межах і навколо визначеного району в АДРЕСА_3 з метою недопущення подальшого прориву російсько-окупаційними військами, у порушення наказу командира, не здійснював, тим самим відмовився від несення обов`язків військової служби.

12.03.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №2 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка-водія 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 1-ї механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 28 Статуту, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Ст. ст. 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Ст. 32 Статуту також передбачено, що полковник за своїми військовим званням є начальниками для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу.

Також, відповідно до ст. 72 Статуту, заступник командира бригади з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командирові та є прямим начальником усього особового складу бригади.

Таким чином, заступник командира військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_6 по відношенню до військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 був прямим начальником за своїм службовим становищем та начальником за військовим званням, а останні - підлеглими полковника ОСОБА_6 .

Поряд із цим, ст. 35 Статуту, серед іншого, передбачено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості, наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Згідно ст. 36 Статуту, командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

Ст. 37 Статуту визначає, що військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його, військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання.

Крім того, Статутом визначений зміст військової присяги, згідно якого кожний військовослужбовець, вступаючи на військову службу урочисто присягає Українському народові завжди бути йому вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну таємницю, а також присягає виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників та ніколи не зраджувати Українському народові.

Згідно ст.ст. 6, 11, 16, 127, 128 Статуту, ст.ст. 3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України також передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу докомандирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Більше того, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

В свою чергу, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби і підлеглості, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, в умовах воєнного стану, та вчинив військовий злочин за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу командира оперативно-тактичного у групування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) №87 від 29 квітня 2022 року, військовослужбовців із числа особового складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі солдата ОСОБА_3 включено до сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які залучаються та беруть безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецький та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань.

У подальшому, згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №2/153дск КСП - СЄВЄРОДОНЕЦЬК від 20 травня 2022 року, особовому складу 3 механізованого батальйону визначено завдання: зайняти позиції в бойових порядках підрозділу батальйону; продовжити виконання завдання; перейти до оборони району оборони батальйону; забезпечити стійке утримання займаних рубежів (позицій); не допустити просування противника у глибину оборони та втрати займаних позицій; у разі вклинення противника на глибину району оборони, стійким утриманням позицій, барикад, при підтримці вогню мінометної батареї, зупинити противника, що вклинився у взаємодії з протитанковими засідками та бронегрупою роти знищити противника що вклинився, не допустити його просування в глибину та фланги; продовжити обладнання проміжних позицій та позицій для проведення вогневих засідок на загрозливих напрямках; у разі створення відповідних умов, проводити наступальні (штурмові) дії, чим сковувати противника; основні зусилля зосередити на стійкому утриманні позицій в м. Сєвєродонецьк.

Приблизно о 13.00 годині 26 травня 2022 року солдат ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на підрив установленого в Збройних Силах України порядку підлеглості і принципу єдиноначальності, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді механіка-водія 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 1-ї механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28, 29, ЗО, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, перебуваючи у пункті тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_4 , отримавши законний усний наказ свого прямого начальника - заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 вибути до місця розташування КСП батальйону військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_3 та забезпечити успішне виконання поставленого завдання підрозділу, відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на підрив установленого в Збройних Силах України порядку підлеглості і принципу єдиноначальності, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді механіка-водія 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 1-ї механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, ЗО, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, приблизно о 17.00 годин 26 травня 2022 року, перебуваючи у приміщенні адміністративної будівлі Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил за адресою: вул. Сибірцева, 168, м. Бахмут Донецької області, отримавши законний усний наказ свого прямого начальника - заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 вибути до місця розташування КСП батальйону військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_3 та забезпечити успішне виконання поставленого завдання підрозділу, повторно відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько - окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 у зв`язку з його смертю, оскільки стало відомо, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув 14 липня 2023 року відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 від 20.07.2023 року, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 951/23 від 17.07.2023 причиною смерті ОСОБА_3 стало ушкодження внаслідок військових дій, від вибухів і осколків.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 та п. 2 ч. 10, ч. 11 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно з ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому п. п. 2, 3 ч. 2 цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного прокурор просить клопотання - задовольнити. Кримінальне провадження №0000299 від 06.07.2022 року відносно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 4 ст. 402, ч. 4 ст. 409 КК України - закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Дослідивши клопотання прокурора, матеріали кримінального провадження, вислухавши думку захисника, суд приходить до таких висновків.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Кримінальне провадження закривається у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України в разі, якщо помер обвинувачений.

Відповідно до наданих прокурором копій лікарського свідоцтва про смерть № 951/23 від 17.07.2023 року та копії Свідоцтва про смерть № 4391 від 20.07.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю з наведених вище підстав.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 409, ч. 4 ст. 402 КК України, закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1