Провадження № 1-кп/344/1422/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового розгляду, обвинувальний акт та додані до нього матеріали про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Івано-Франківськ, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше судимого: вироком Івано-Франківського міського суду від 29 грудня 2010 року за ч. 4 ст. 190, ст. 386 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років; вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 липня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 вчинив кримінальні проступки - підроблення офіційного документа, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 , з метою уникнення від встановленої Законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу (посвідчення водія), маючи намір у протиправний спосіб придбати посвідчення водія, в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 16 вересня 2020 року та вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п.23, згідно з яким посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду закордон, або тимчасового посвідчення громадянина України, або посвідки на постійне місце проживання, або посвідчення біженця, або посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, чи пред`явлення одного із зазначених документів в електронній формі засобами Порталу Дія та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення, 13 квітня 2023 року звернувся до територіального сервісного центру МВС України № 2641 та повідомив працівникам про втрату нібито наявного посвідчення водія. Після чого, працівник територіального сервісного центру МВС у порядку п. 5-1 Положення, відповідно до якого для обміну посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, або отримання його після втрати чи викрадення, особа може звернутися до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центрів надання адміністративних послуг, територіального сервісного центру МВС шляхом подання відповідної заяви, надав ОСОБА_2 для заповнення заяву №, бланк якої визначений Інструкцією про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, що затверджена Наказом МВС № 515 від 07 грудня 2009 року.

Тоді ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні ТСЦ № 2641, що по вул. Є. Коновальця, 229У в м. Івано-Франківськ, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вніс неправдиву інформацію у заяву № про видачу посвідчення водія від імені іншої особи ОСОБА_3 , тим самим підробивши офіційний документ з метою його подальшого використання, після чого підтвердив достовірність поданої ним неправдивої інформації своїм підписом.

Продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на отримання посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами, особою, яка немає ні дійсного, ні уявного права на отримання відповідного документу, ОСОБА_2 , 13 квітня 2023 року, перебуваючи у приміщенні ТСЦ № 2641, що по вул. Є. Коновальця, 229У в м. Івано-Франківськ, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення в майбутньому встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, достовірно, знаючи, що внесені до заяви дані належать іншій особі, надав працівнику територіального сервісного центру МВС України завідомо підроблений документ, а саме заповнений бланк заяви про видачу посвідчення водія від імені іншої особи, у такий спосіб використавши його.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, з метою використання його підроблювачем, та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками; дані про особу винного; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; не працює; має на утриманні троє неповнолітніх дітей, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 липня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України з урахуванням вимог ст. 70 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 6930 (шість тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 90 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

оптичні носії інформації (постанови дізнавача від 26 жовтня 2023 року та від 25 жовтня 2023 року), - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_2 , видане 13 квітня 2023 року на ім`я ОСОБА_3 (постанова дізнавача від 31 липня 2023 року), документи, які перебували у володінні ТСЦ № 2641та були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24 жовтня 2023 року, а саме пояснення про втрату від імені ОСОБА_3 , заява № про видачу, обмін або повернення посвідчення водія, (постанова дізнавача від 25 жовтня 2023 року), спецпакет №4074710 (постанова дізнавача від 26 жовтня 2023 року), - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1 ст. 394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Роман ХОРОСТІЛЬ