Справа № 683/3925/23
УХВАЛА
16 січня 2024 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України,
В провадженні Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.272 КК України.
У підготовчому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_6 заявив клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акту прокурору.
Обґрунтовуючи клопотання вказують, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, оскільки складання обвинувального акту грубо порушують право обвинуваченого на захист, так як не можливо встановити, що конкретно ставиться у вину обвинуваченого. Сторона захисту посилається на наказ директора з управління персоналом та юридичних питань АТ «Хмельницькобленерго» Старокостянтинівський РЕМ від 09.08.2018 року №1226-к, що ОСОБА_5 прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортних засобів легкових автомобілів, дільниця з експлуатації та ремонту транспорту, та який згідно організаційної структури підпорядковується майстру з ремонту транспорту та безпосередньо директору РЕМ. В той же час, у подальшому, посада обвинуваченого у обвинувальному акті вже вказується як водій-електромонтер Старокостянтинівського РЕМ, хоча такої посади в штаті РЕМ немає. На якій підставі та чи у відповідності до керівних документів, наказів був включений до оперативної групи ОСОБА_5 в обвинувальному акті не вказано, повноваження осіб такої групи не розписані.
Крім того, станом на дату події ОСОБА_5 електромонтером ОВБ не був. Крім того, свідок ОСОБА_7 підтвердив, що не мав права включати водія ОСОБА_5 до складу оперативно-виїзної бригади.
Також зазначає, що у обвинувальному акті не зазначено чи перебували водій та електромонтер оперативно-виїзної бригади між собою у відносинах підлеглості. В той же час, в обвинувальному акті зазначено, що водій ОСОБА_5 повинен був вчинити дії на припинення небезпечних робіт ОСОБА_8 без вказання конкретного нормативного акту, який наділяє водія такими повноваженнями, не вказаний і спосіб такого впливу.
Згідно нормативної бази з техніки безпеки вбачається, що при проведенні робіт на висоті до виконання таких робіт повинні долучатися три особи. Проте, за вказівкою керівництва РЕМ на виїзд вибув автомобіль лише з двома працівниками, замість трьох. Так як на чергування в групу на 06.10.2020 року був включений автомобіль під керуванням водія-електромонтера (електромонтера-водія) ОСОБА_9 та ще двох працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_8 тобто, першочергово в склад групи було дійсно включено трьох осіб, як зазначено вище, але через поломку автомобіля одна особа, водій-електромонтер (електромонтер-водій) ОСОБА_9 , на виїзд не вибув.
Надалі, через перебування на ремонті, автомобіль з водієм був оперативно замінений на автомобіль під керуванням водія ОСОБА_5 , а сам автомобіль за вказівкою керівництва був доукомплектований залізною драбиною всупереч нормативних документів.
Більше того, вказано, що ОСОБА_5 тримав для безпеки драбину з електромонтером під час виконання робіт, однак як він міг об`єктивно один виконувати функції за двох працівників, в обвинувальному акті не зазначено.
Вважають, що наведені порушення є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки їх наявність може перешкодити об`єктивному розгляду справи.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили задоволити.
Прокурор заперечив щодо задоволення зазначеного клопотання.
Потерпіла ОСОБА_4 при вирішенні клопотання покладається на думку суду.
Заслухавши учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Вимоги до обвинувального акту викладено у статті 291 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Критерії прийнятності обвинувального акту викладені в ст.291 КПК України і будь-яких інших застережень зазначена норма закону не містить, а тому вказані захисником обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вказані обставини не позбавляють суд можливості вирішити питання про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та дати оцінку доводам сторін кримінального провадження в ході судового розгляду.
При цьому, посилання захисника на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення порушує права обвинуваченого на захист, не відповідають фактичним обставинам провадження.
На даній стадії судового розгляду суд не вправі вдаватись до оцінки доказів. Питання встановлення та доведення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст.91 КПК України, вирішуються на інших стадіях судового розгляду. На стадії підготовчого судового засідання суд вирішує лише питання відповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.
Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного із елементів складу кримінального правопорушення, що дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Посилання на те, що в обвинувальному акті не вказано конкретно, яких вимог безпеки ОСОБА_5 не дотримався, не можуть слугувати підставою для висновків, що з цих підстав обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
З огляду на викладене, посилання сторони захисту на невідповідність обвинувального акту вимогам закону, є необґрунтованими, а тому підстав для повернення обвинувального акту прокурору суд не вбачає.
Керуючись ст. 314, 371, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя