Справа № 559/3067/23
Провадження № 1-кп/559/256/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2023 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.189, ч. 4 ст. 186 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

встановив:

на розгляді у Дубенському міськрайонному суді Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту. Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за обставин викладених у обвинувальному акті. На переконання сторони обвинувачення підставою продовження запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, є те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, є те що обвинувачений є фізично сильнішим за потерпілого, проживає в одному населеному пункті з обвинуваченими, а тому обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілого з метою примушення до зміни чи дачі неправдивих показів. Обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що 13.07.2021 постановою Рівненського апеляційного суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт, однак, в силу ст. 89 КК України ОСОБА_5 рахується несудимим. Крім того, той факт, що вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 мало місце протягом тривалого часу. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, постійних доходів не має.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі з підстав зазначених в ньому, просив продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, заперечивши щодо пом`якшення такого запобіжного заходу на даний час.

Потерпілий підтримав прокурора щодо застосування домашнього арешту, однак вказав, що не заперечує щодо встановлення останньому домашнього арешту в нічний час.

Захисник ОСОБА_7 , якого підтримав ОСОБА_5 , просили застосувати домашній арешт в нічний час з підстав бажання обвинуваченого працевлаштуватися та забезпечувати себе самостійно і допомагати матері. ОСОБА_5 вказав, що раніше працював за кордоном по спеціальності, однак на даний час не має офіційних пропозицій роботи, але буде шукати такі.

Захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в судовому засіданні при вирішенні клопотання прокурора поклалися на розсуд суду.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд зробив наступні висновки.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , судом встановлено наявність ризику, визначеного п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду, оскільки обрання більш м`якого запобіжного заходу, може призвести до переховування ОСОБА_5 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим затягуючи судовий розгляд даного кримінального провадження. Крім того, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, не одружений. Також обвинувачений зможе впливати, шляхом погроз чи залякування на потерпілого чи свідків, які на даний час ще не заслуховувалися судом, з метою зміни ними показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовоий домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків та запобігти виникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, окрім як цілодобового домашнього арешту не можливе.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого, встановлені судом наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на шістдесят днів, а відтак в клопотанні ОСОБА_5 та його захисника слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 179, 372 КПК України, суд

ухвалив:

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів до 29.12.2023 включно. Продовжити дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 наступних обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; здати свій паспорт для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.

В клопотанні ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 про застосування домашнього арешту в нічний час - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1