Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/38/24
Провадження № 1-кп/499/44/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 розглянувши в стадії підготовчого судового засідання, обвинувальний акт кримінального провадження №0000639 від 09.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Одеської області, Іванівського району, с. Павлинка, громадянка України, проживаюча без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

На початку листопада 2023 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

На виконання свого злочинного наміру, 07.11.2023 приблизно о 09:00 годині, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона проживає однією сім`єю та пов`язана спільним побутом, ОСОБА_4 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільногодоступу зайшла до кімнати, якою користується донька ОСОБА_6 ,- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Перебуваючи у зазначений час вказаній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , відкривши тумбу, побачила сумку ОСОБА_7 , та викрала з неї грошові кошти, що належать останній у сумі З тисячі гривень, після чого з шафи розташованої в тій же кімнаті викрала жіночі лосини фірми PRENSES вартістю 300 гривень.

Після вчинення вказаних злочинних дій, ОСОБА_4 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3300 гривень.

ОСОБА_4 , вчинила корисливий майновий злочин в умовах воєнного стану.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена в умовах воєнного стану.

В порядку встановленому ч.1 ст.474 КПК України до суду з кримінальним провадженням надійшла угода про визнання винуватості від 11 січня 2024 року, що укладена, за ініціативою обвинуваченої, в приміщенні Березівської окружної прокуратури Одеської області за адресою: Одеська область, Березівський район, смт Іванівка, вул. Центральна, 68, кабінет № 2 між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні за згодою наданою потерпілою ОСОБА_7 та законним представником потерпілої ОСОБА_6 , та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника підозрюваної ОСОБА_4 , який здійснює його правовий захист - адвоката ОСОБА_5 .

Враховуючи, що сторони під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, мотив і спосіб здійснення інкримінованого діяння за вказаних обставин, щиро розкаялася, тому суд розглянув справу відповідно до положень статей 314, 474 КПК України.

За угодою про визнання винуватості між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч.4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі. У відповідності до ст.ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням.Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

п.1.ч.1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

п.2 ч.1 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

п.2 ч.2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В судовому засіданні обвинувачена у присутності свого захисника пояснилав, що вона цілком розуміє характер пред`явленого їй обвинувачення за ч. 4 ст.185 КК України, при цьому повністю визнає себе винною у вчиненні інкримінованих їй кримінального правопорушення. Крім того зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК, а також згодна із узгодженим сторонами видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні такої угоди судом.

Прокурор вважав, що при укладенні угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, тому просив суд угоду затвердити й призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник наполягав на затвердженні угоди, умови якої відповідають інтересам підзахисної.

Законний представник потерпілої особа висловив, що також не заперечує проти затвердженя угоди.

Заслухавши думку сторін, розглянувши угоду про визнання винуватості, з`ясувавши обставини, суд при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону виходив з таких мотивів.

Відповідно до ч.3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК, які згідно із ст.12 КК відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжким злочином, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Суд зауважує, що обвинувачена цілком розуміє, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченої є обмеження права на оскарження вироку за ст. 394, 424 КПК, а для обвинуваченого також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4ст. 474 КПК.

Також обвинувачена розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру та тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винної.

Узгоджене сторонами покарання відповідає умовам допустимості прийняття такого рішення, оскільки угодою погоджене покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне усунення заподіяної шкоди визнано обставинами, що пом`якшують покарання при відсутності обставин, які обтяжують його провину.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Таким чином, зміст угоди не суперечать вимогам ст.ст. 470, 472 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих за угодою зобов`язань та домовленостей щодо співпраці є можливим.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а обвинувачену визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Отже, дійшовши висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами покарання за ч.4 ст. 185 КК України, від відбування якого ОСОБА_4 можливо звільнити з випробуванням відповідно до умов угоди, беручи до уваги положення ч.3 ст. 75 КК України щодо виключного права суду визначати тривалість іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 , іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, з покладенням на неї обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Речові докази -відсутні.

Процесуальні витрати -відсутні.

Запобіжні заходи не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 11 січня 2024 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні за згодою наданою потерпілою ОСОБА_7 та законним представником потерпілої ОСОБА_6 , та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника підозрюваної ОСОБА_4 , який здійснює його правовий захист - адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначивши їй покарання, у вигляді 5 років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 наступні обов`язки:

п.1.ч.1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

п.2 ч.1 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

п.2 ч.2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази -відсутні.

Процесуальні витрати -відсутні.

Запобіжні заходи не застосовувались.

Вирок з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_8