Номер провадження: 11-сс/813/1731/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00001027 від 11.07.2023 року відносноОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2023 частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 .

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 10.12.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 402600 гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що жодний з перелічених у клопотанні прокурора ризиків не є переконливими, щоб застосувати найсуворіший запобіжний захід. В клопотанні прокурора та в ухвалі не зазначено та не надано оцінки неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вказує, що судом не враховано, що підозрювана має місце проживання та реєстрації, де проживає разом зі своїми двома неповнолітніми дітьми, яких виховує самостійно. Зазначає, що ОСОБА_8 має тяжкі хвороби, вимушена постійно приймати ліки, потребує спеціального дієтично-лікувального харчування. Крім того, вказує, що визначена застава у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірним, що не може вважатись альтернативою.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання в АДРЕСА_1 з носінням електронного засобу контролю та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, або зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваної, уточнивши вимоги апеляційної скарги просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисника, яка підтримала доводи уточненої апеляційної скарги та просила її задовольнити, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та застосування до підозрюваної домашнього арешту, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюється обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 , у зв`язку з чим у цій частині відповідна правова оцінка апеляційним судом не надається.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених прокурором ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, які знайшли своє відображення в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд погоджується з викладеним в ухвалі слідчого судді висновком про існування вказаних в клопотанні прокурора ризиків, а саме: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, можливого впливу на свідків, які ще не допитані та перешкоджання кримінальному провадженню.

Водночас судова колегія вважає, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а слідчим суддею не в повній мірі враховані обставини, які вказують на необхідність застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, що сама по собі тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину не може бути підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В своїх рішеннях ЄСПЛ суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…» (справи «Харченко проти України», «Шалімов проти України»).

При цьому, апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваної, яка є раніше не судимою особою, вчинила злочин вперше, наявність постійного місця проживання по АДРЕСА_1 , а також те що підозрювана має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких виховує самостійно, має тяжкі хвороби.

Також апеляційний суд враховує позицію прокурора про те, що підозрювана вину свою визнає, співпрацює зі слідством, а тому вважає за можливе застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За таких обставин, судова колегія вважає доводи апеляційної скарги захисника обґрунтованими, а висновок слідчого судді про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу, виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України таким, який не відповідає матеріалам провадження та є необґрунтованим та вважає за можливим і необхідним обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання, який на думку колегії суддів буде достатнім для запобігання існуючим ризикам.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, беручи до уваги дані про особу підозрюваної, обставини та характер інкримінованого їй кримінального правопорушення, наявність на даній стадії існуючих ризиків, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останню відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00001027 від 11.07.2023 року відносноОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 .

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , роз`яснивши підозрюваній ОСОБА_8 її обов`язок щодо заборони залишати вказане житло цілодобово.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками по даній справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 , що в разі невиконання, покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду в частині покладених на підозрювану ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України становить до 10.12.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4