УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництв та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000498 від 04.11.2022

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництв та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000498 від 04.11.2022.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000498 від 04.11.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється в умисних діях, спрямованих на допомогу (пособництво) окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень і дій окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у кримінальному провадженні обґрунтовується зібраними доказами, перелік яких вказано у клопотанні.

29.07.2023 слідчим ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за правилами ст.ст. 111, 133-135 КПК України шляхом опублікування повідомлення про підозру, а також повісток про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 (7550) від ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 у вказані дати виклику до слідчого ГСУ СБУ не з`явився та про причини неявки не повідомив.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 , від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 10.08.2023 оголошено в державний розшук, проведення якого доручено ГУ «І» ДЗНД СБУ.

Слідчий в клопотанні зазначає, про наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вказує, що підозрюваний, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів; незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі з підстав в ньому наведених, просила задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на обґрунтованість повідомленої йому підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначила, що, підозрюваний ОСОБА_6 знаходиться на тимчасово окупованій території, повідомлення про підозру та повістки про виклик останнього було розміщено на сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою, оскільки його дії охоплюються положеннями ст. 43 частини 3 IV КОНВЕНЦІЇ

про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі (дата набрання чинності для України: 24.08.1991), яка передбачає, що з фактичним переходом до рук окупанта повноважень легітимної влади він вживає всіх залежних від нього заходів для того, щоб, по можливості, відновити і забезпечити громадський порядок і безпеку, дотримуючись існуючих у країні законів, за виключенням, коли це абсолютно неможливо. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Слідча суддя заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та матеріали долученні в його обґрунтування, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000498 від 04.11.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України: «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України: «Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи».

Відповідно до вимог п. п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України: «Запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою».

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідча суддя досліджує такі обставини:

1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (ч. 1 ст. 183 КПК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст.177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4.Обставини згідно ст.178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

5.Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 2 ст. 183 КПК України).

Слідча суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу згідно вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

27.07.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

Сторона обвинувачення зазначає, що 28.07.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_6 , від 27.07.2023 та повістки про його виклик в статусі підозрюваного розміщались на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Разом з тим, 29.07.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_6 , від 27.07.2023 та повістки про його виклик в статусі підозрюваного опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 152 (7550) від 29.07.2023

З урахуванням наданого слідчій судді тексту повідомлення про підозру, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у цьому провадженні. Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, санкція статті передбачає покарання до 12 років позбавлення волі, відповідно, до нього може бути застосовано або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

З матеріалів клопотання вбачається, що 10.08.2023 постановою слідчого 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук.

При розгляді клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя не перевіряє та не встановлює наявності існування обставин, що стали підставою для прийняття рішення про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного, оскільки наявність відповідної постанови слідчого ГСУ СБ України. від 10.08.2023 року є належним доказом та достатньою підставою вважати підозрюваного ОСОБА_6 таким, що оголошений у міжнародний розшук.

Що ж стосується вирішення питання щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слідчим суддею встановлено, що матеріали клопотання переконливо вказують на наявність обставин, які свідчать про переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду.

Вирішуючи питання щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_6 , який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке, за умови визнання її винуватою, передбачене до 12 років позбавлення волі, тому слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, що підозрюваний, будучи не ізольованою від суспільства, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне зазначення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, також було надано оцінку наступним обставинам: вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкості покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим.

Щодо доводів захисту про необґрунтованість підозри слід вказати наступне. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідча суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідча суддя зазначає, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, детальний перелік яких знаходиться у клопотанні.

Слідча суддя зазначає, що інформація з доказів може вказувати на те, що ОСОБА_6 був причетний до подій, описаних у підозрі. Водночас, на цьому етапі не оцінюється конкретна кваліфікація злочину, але з урахуванням доказів, зазначених вище, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити зазначений злочин, що спростовує позицію захисту про необґрунтованість підозри.

Узагальнюючи вищевикладене, а також з урахуванням встановлених обставин, слідча суддя приходить до таких висновків:

- ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні;

- повідомлена ОСОБА_6 підозра щодо вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою;

- наявні достатні підстави вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_6 ,. дій, передбачених п.п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Зазначене у своїй сукупності вказує на необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі затримання особи, не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України

УХВАЛИЛА

Клопотання слідчого задовольнити.

В порядку ч. 6 ст.193 КПК України обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідча суддя ОСОБА_1