Дата документу 19.01.2024Справа № 554/621/24
Провадження № 1-кс/554/1322/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчої СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000067 від 17 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зокрема, дерев`яну палицю ззовні схожу на ручку (дрючок) від лопати з пошкодженням у вигляді відсутності її частини та два фрагменти від вищевказаної палиці, котрі гр. ОСОБА_4 видав працівникам поліції на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчою було зазначено, що 16 січня 2024 року надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про жорстоке поводження з тваринами, що спричинило загибель двох тварин (собак), що мало місце у с. Піщане, Полтавського району Полтавської області.

17 січня 2024 року відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000067 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 299 КК України.

Так, 17 січня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видав працівникам поліції на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , дерев`яну палицю ззовні схожу на ручку (дрючок) від лопати з пошкодженням у вигляді відсутності її частини та два фрагменти від вищевказаної палиці, якою він, зі слів ОСОБА_4 , 16 січня 2024 року наносив удари по голові собаці по прізвиську « ОСОБА_6 », належній ОСОБА_5 .

Згідно з ст. ст. 168, 234 КПК України вилучені вище вказані речі, є тимчасово вилученим майном, на яке відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, для унеможливлення втрати слідів злочину.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явився, надіслала до суду заяву про розгляду клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчою доведено, що тимчасово вилучене майно, зокрема, дерев`яна палиця ззовні схожа на ручку (дрючок) від лопати з пошкодженням у вигляді відсутності її частини та два фрагменти від вищевказаної палиці, котрі ОСОБА_4 видав працівникам поліції на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , є доказом злочину, може містити на собі його сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального

провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, призведе до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину, що в подальшому перешкодить кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності, завдання кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, зокрема, дерев`яну палицю ззовні схожу на ручку (дрючок) від лопати з пошкодженням у вигляді відсутності її частини та два фрагменти від вищевказаної палиці, котрі гр. ОСОБА_4 видав працівникам поліції на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Дерев`яну палицю ззовні схожу на ручку (дрючок) від лопати з пошкодженням у вигляді відсутності її частини та два фрагменти від вищевказаної палиці зберігати в камері зберігання речових доказів СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП, що розташований в м. Решетилівка, Полтавського району Полтавської області по вул. Покровська, 26/2 з позбавленням права на користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7