УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , детектива ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «Українська Броня» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, в рамках кримінального провадження №0000035 від 23.05.2023,

ВСТАНОВИЛА:

27 листопада 2023 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Українська Броня», звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, в рамках кримінального провадження №0000035 від 23.05.2023, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2023 було накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак заявник вважає такий арешт необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим і звертається до слідчого судді з даним клопотанням та просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

В судовому засіданні, адвокат ОСОБА_3 підтримав своє клопотання, зазначав, що накладений арешт перешкоджає господарській діяльності, при цьому слідчі дії щодо ТОВ «Українська Броня» не проводяться, належних доказів того, що в діях ТОВ «Українська Броня» існують ознаки кримінального правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 . Вказував, що доцільність збереження даного заходу забезпечення неодноразово перевірялась, в тому числі і Київським апеляційним судом. Зазначав, що ТОВ «Українська Броня» неодноразово ввозило товари на підставі підроблених документів, начеб-то виданих військовою частиною.

Детектив ОСОБА_5 підтримав думку прокурора та додав, що наразі вже встановлено 17 фактів ввезення товарів під виглядом гуманітарної допомоги на підставі документів, які містять недостовірні відомості.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2023 було накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що оцінка та перевірка законності судового рішення слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року не входить до повноважень слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а може бути здійснена виключно Київським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на таке рішення у встановленому законом порядку, що підтверджується правовою позицією Конституційного Суду України викладеною у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011 року. При цьому Київським апеляційним судом 21.11.2023 залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що зазначене в клопотанні слідчого майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000035 від 23.05.2023 в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, якою накладено арешт на вищевказане майно, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «Українська Броня» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, в рамках кримінального провадження №0000035 від 23.05.2023.

Керуючись ст.ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «Українська Броня» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, в рамках кримінального провадження №0000035 від 23.05.2023, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 15 грудня 2023 року о 10 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1