Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/2108/2023 Справа № 641/4506/23
УХВАЛА
22 грудня 2023 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання.
Досудовим розслідування встановлено, що 23.06.2023 року до ЧЧ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява про те, що невстановлена особа незаконно розповсюджує наркотичні засоби на території Слобідського району м. Харкова.
20.12.2023 в період часу з 10:35 год. до 10:50 год. проводилась оперативна закупка, за адресою: м. Харків, Тарасівський в`їзд, 4, під час якої громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав для огляду та вилучення полімерний пакет, в середині якого знаходилась речовина рослинного походження, зеленого кольору, який поміщений до сейф пакету № PSP 4107236 з підписами учасників слідчої дії та опечатаний.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно може зберігати сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, подали до суду заяву про розгляд клопотання без їх участі.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно із вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, дійшов висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
20.12.2023 року складено протокол огляду покупця.
Згідно даних протоколу видачі від 20.12.2023 року за результатами проведення вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено майно: полімерний пакет, в середині якого знаходилась речовина рослинного походження, зеленого кольору в подрібненому стані.
Постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 21.12.2023 року вилучені під час огляду місця події предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно даних протоколу огляду речових доказів від 21.12.2023 року, на огляд речових доказів представлено сейф пакет PSP 4107236 , на якому мається напис: Фабула 20.12.2023 за адресою: м. Харків, Тарасівський в`їзд, 4, громадянин ОСОБА_5 , який надав свою добровільну та конфіденційну допомогу під час проведення оперативної закупки без затримання, придбав наркотичну речовину «канабіс». Вилучено речовину рослинного походження, подрібнену, зеленого кольору.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим на підставі вимог ст. 100 КПК України та «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.01.2012 року.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ :
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: полімерний пакет, в середині якого знаходиться речовина рослинного походження, зеленого кольору, який поміщений до сейф пакету № PSP 4107236.
Майно, на яке накладено арешт, зберігати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.01.2012 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1