печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

20.09.2023 року в провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_2 , в порядку ст. 174 КПК України, в якому він просить скасувати арешт на майно, накладений в рамках кримінального провадження по справі № 49-2381 від 31.05.2008 року.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходжу до висновку, що його необхідно повернути заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

У випадку, якщо арешт накладений на майно особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову про порушення кримінальної справи за тим же процесуальним законом суд скасував, не вирішивши питання про зняття зазначеного арешту, спір про звільнення цього майна з-під арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства (постанова ВП ВС, 12.06.19, справа № 766/21865/17).

Окрім того, положеннями КПК України( в ред. 1960 року) передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття (частина перша статті 214), або якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба (частина шоста статті 126).

Зокрема, відповідно достатті 126 КПК України 1960 року, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було зазначено, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна згідно з частиною першоюстатті 214 КПК України 1960 року підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення.

Крім цього, у межах кримінальної справи, що розслідувалася, власник майна, який не набував процесуального становища підозрюваного, обвинуваченого, чинним на той час кримінально-процесуальним законом не був наділений процесуальним правом ініціювати питання про звільнення майна з-під арешту.

Разом з тим, з матеріалів клопотання ОСОБА_2 не можливо встановити ким та за яких обставин було накладено арешт на його майно, будь-яких рішень про закриття кримінального провадження або постановлення вироку матеріали справи не містять, що позбавляє слідчого суддю встановити правовідносини, що мають бути застосовані при розгляді такого роду клопотань з метою захисту права власності, а також підтвердження набуття певного статусу сторони кримінального провадження, що надає право ініціювання питання про звільнення його майна з-під арешту в порядку ст. 174 КПК України, на яку посилається заявник та підсудність розгляду вказаного клопотання Печерському районному суду м. Києва.

Враховуючи викладене вище, вважаю за необхідне заяву ОСОБА_2 повернути заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, 214, 409, 411 КПК України 1960 року, п.11 Перехідних положень КПК України 2012 року,слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна - повернути особі, що його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: