Справа № 301/2868/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурорки ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/268/22 (реєстраційний номер апеляційного суду), за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2022 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ільниця, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, з повною середньою освітою, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 (одна тисяча двадцять) гривень.

Вироком ухвалено цивільний позов задовольнити частково, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 1796,21 гривень (одну тисячу сімсот дев`яносто шість гривень 21 коп ) матеріальної шкоди та 3 000 гривень (три тисячі гривень ) моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог, а саме: у відшкодуванні упущеної вигоди в розмірі 11064, 57 гривень (одинадцять тисяч шістдесят чотири гривні) - відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

06 вересня 2021 року, приблизно о 09 год 30 хв, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні літньої кухні за місцем свого проживання, в ході словесного конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин з невісткою ОСОБА_8 , правою рукою затиснутою в кулак умисно наніс удар у ліву частину обличчя невістці, після чого продовжуючи свої протиправні дії лівою рукою схопив потерпілу ОСОБА_8 за волосся, а правою рукою затиснутою в кулак наніс їй два удари в черево, та один удар по спині. Після цього, продовжуючи злочинні дії лівою рукою ОСОБА_7 схопив потерпілу ОСОБА_8 за шию та почав стискати, при цьому правою рукою наніс потерпілій ОСОБА_8 удар по череву. Від вказаних ударів потерпіла ОСОБА_8 впала на землю, де перебуваючи в сидячому положенні схопилася за ручку дверей і у цей момент ОСОБА_7 ногою умисно наніс їй удар у ліве плече і від вказаного удару вхідні двері відчинилася, внаслідок чого ОСОБА_8 впала на землю й у той момент, коли вона намагалася встати, ОСОБА_7 ногою наніс їй ще один удар у праву руку. В результаті вказаних неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження, які, згідно з висновком експерта № 191-і від 15.09.2021 за ступенем тяжкості, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , вказує на те, що вирок є незаконним через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що місцевий суд не врахував те, що відповідно до ст. 12 КК України, із урахуванням санкції ч. 2 ст. 125 КК України, інкриміноване його підзахисному кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, а тому суд очевидно безпідставно засудив ОСОБА_7 за вчинення злочину. Вважає, що суд першої інстанції неправильно виклав покази обвинуваченого, вказавши, що обвинувачений у судовому засіданні частково визнав вину, однак, це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_7 зазначав, що діяв в умовах необхідної оборони, після того, як потерпіла, яка фізично сильніша за обвинуваченого, нанесла йому удар у ділянку голови та схопила за шию обома руками, тому він змушений був захищатись від неправомірного посягання на його здоров`я та життя. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння ОСОБА_7 не визнає. Адвокат ОСОБА_6 також зазначає, що місцевий суд безпідставно посилається у вироку на покази свідків, які взагалі не були очевидцями подій. Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, думку прокурорки ОСОБА_5 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок законним та обґрунтованим, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , а також потерпілої ОСОБА_8 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних вище учасників судового провадження береться до уваги те, що: сторона захисту та потерпіла належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи на інший день та відомостей про поважність причин неявки не подавали; апеляційним судом обов`язковість явки сторони захисту та потерпілої на розгляд кримінального провадження не визнавалась; розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався, у тому числі і за клопотанням захисника, яким не надано доказів у підтвердження обставин, на які він посилався як на поважні причин неявки в попереднє судове засідання; потерпіла подала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у спричиненні потерпілій ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ґрунтується на сукупності наведених у вироку доказів, безпосередньо досліджених під час судового розгляду місцевим судом кримінального провадження.

У тому числі, винуватість ОСОБА_8 підтверджується такими доказами.

Із показань потерпілої ОСОБА_8 , наданих у суді першої інстанції, убачається що з листопада 2020 року обвинувачений ОСОБА_7 веде себе агресивно, неадекватно, погрожує їм фізичною розправою. З лютого 2011 року вони з чоловіком та дитиною проживають у будинку обвинуваченого. 06.09.2021 приблизно о 09 год 50 хв потерпіла знаходилася на другому поверсі будинку, в якому проживає - АДРЕСА_1 . Знаходячись вдома почула як ОСОБА_7 почав на неї кричати. У зв`язку з чим потерпіла спустилась на перший поверх і зробила зауваження обвинуваченому, попросивши заспокоїтись, на що останній почав ще сильніше кричати, плюнув їй у обличчя, та одразу наніс удар кулаком у ліву частину обличчя, та почав наносити удари у черево, а також ударив у ліву частину руки, від чого вона впала на підлогу, де обвинувачений продовжував наносити їй удари кулаками та ногами по різним частинам тіла. Від нанесених ударів потерпіла впала на підлогу, вдарившись тілом у металевий каркас. З показань потерпілої ОСОБА_8 також вбачається, що обвинуваченим їй було нанесено багато ударів, однак одразу ж за медичною допомогою вона не зверталася, оскільки залишилась вдома з дитиною. Потерпіла також показала, що конфлікти між нею та обвинуваченим виникають через будинок, обвинувачений систематично лякає дитину, погрожує їй та чоловікові, постійно вчиняє сварки, виражається на її адресу нецензурною лайкою, виганяє її з чоловіком з будинку, та погрожує фізичною розправою. Просила притягнути обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого витрат на лікування та ультразвукове дослідження в розмірі 1196,21 грн, втрачений дохід у розмірі 11064,57 грн, витрати вартості дизельного палива в сумі 700 гривень та 50000 гривень моральної шкоди.

Із показань свідка ОСОБА_9 , наданих у суді першої інстанції вбачається, що свідок не був присутнім під час конфлікту між його батьком і невісткою. Про дані події йому відомо з пояснень батька - ОСОБА_7 , який 06.09.2021 приблизно о 09 год 40 хв йому зателефонував та повідомив, що в нього виник конфлікт із невісткою ОСОБА_8 , внаслідок чого невістка ОСОБА_8 вдарила його першою, після чого батько вдарив її у відповідь. Конфлікт виник через те, що невістка ОСОБА_8 систематично забирає від батька пульт від телевізора. Конфлікти у них виникають часто, так як їх часто ініціює його брат - ОСОБА_10 .

Із показань свідка ОСОБА_10 , наданих у суді першої інстанції убачається, що 06.09.2021 свідок ОСОБА_10 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_11 знаходилися в м. Іршава. Приблизно о 09 год 30 хв йому зателефонувала дружина ОСОБА_8 , і повідомила, що його батько - ОСОБА_7 побив її руками та ногами по ребрам, по різним частинам тіла і вона втікає від нього, так як боїться, що той знову буде її бити. Приїхавши додому, довідався від дружини - потерпілої ОСОБА_8 , про те, що конфлікт з батьком у них виник через пульт від телевізора. З її зовнішнього вигляду було видно, що вона побита, синці по тілу, волосся розпатлане. Батько - обвинувачений ОСОБА_7 почав йому показувати непристойні жести і казав, що давно хотів це зробити. Під час розмови дружина скаржилася на біль у всьому тілі. Із показань свідка ОСОБА_9 також вбачається, що конфлікти у родині мають місце постійно, навіть були випадки, що батько нападав на їхнього сина, поводиться неадекватно, неприязні відносини у них виникли із листопада 2020 року, після чого батько почав виганяти їх із свого будинку, в якому вони разом проживають.

Із показань свідка ОСОБА_11 , наданих у суді першої інстанції, убачається, що обвинувачений ОСОБА_7 є її чоловіком . 06.09.2021 свідок ОСОБА_11 разом зі своїм сином ОСОБА_10 знаходилась у м. Іршава. Приблизно о 10 год сину - свідку ОСОБА_10 зателефонувала невістка ОСОБА_8 , і повідомила, що обвинувачений ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження. У зв`язку з цим вони одразу повернулись додому за місцем свого проживання. Приїхавши додому, побачили на вулиці з босими ногами біля будинку, невістку ОСОБА_8 , яка мала подряпини на тілі та була вся в синцях. Її чоловік ОСОБА_7 був закритий у будинку до приїзду працівників поліції, при цьому лаявся через вікно та показував непристойні жести. Лише після того як приїхали працівники поліції ОСОБА_7 заспокоївся і повідомив про те, що і не думав, що невістка має таку силу, щоб вирватися від нього.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.09.2021 від потерпілої ОСОБА_8 прийнято заяву про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення щодо неї (а. к. п. 6-7).

Із протоколу медичного огляду № 4 для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 06.09.2021 убачається, що ОСОБА_7 тверезий (а. к. п. 11).

Із висновку експерта № 191-і від 06.09.2021 убачається, що у ОСОБА_8 виявлено такі тілесні ушкодження: синець шкірних покровів тім`яної ділянки зліва, синці шкірних покровів ділянки середньої третини шиї зліва, синець шкірних покровів ділянки середньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, синець шкірних покровів ділянки нижньої третини правого плеча по зовнішній поверхні, синець шкірних покровів ділянки 8 ребра зліва по лопатковій лінії, синець шкірних покровів ділянки верхньо-зовнішнього квадранту лівої сідниці, на його поверхні садно шкірних покровів. При амбулаторному обстеженні та лікуванні було діагностовано: КТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій шийно-грудного відділу хребта, м`яких тканин. Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені в терміни, зазначені в обставинах справи. Тілесні ушкодження у вигляді синця шкірних покровів тім`яної ділянки зліва, синця шкірних покровів ділянки 8 ребра зліва по лопатковій лінії, синець шкірних покровів ділянки верхньо-зовнішнього квадранту лівої сідниці, на його поверхні садно шкірних покровів, діагностованого клінічно струсу головного мозку, могли бути спричинені від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею за ударним механізмом спричинення чи ударі об такі. Тілесні ушкодження у вигляді синців шкірних покровів ділянки середньої третини шиї зліва, синця шкірних покровів ділянки середньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, синця шкірних покровів ділянки нижньої третини правого плеча по зовнішній поверхні, могли бути спричинені від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею за механізмом стискання чи притискання і такими травмуючими предметами могли бути пальці рук сторонньої особи. Тілесні ушкодження у вигляді синців та садна шкірних покровів вказаних ділянок тіла за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше, як 6 днів, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України, від 17.01.1995, тілесне ушкодження у вигляді діагностованого клінічно струсу головного мозку за ступенем тяжкості кваліфікується, як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад б днів, але не більше 21 дня, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України, від 17.01.1995. Потерпіла ОСОБА_8 зазнала не менше семи прикладань травмуючої сили на описані ділянки тіла за вказаним механізмом. На час спричинення тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_8 могла знаходитися як у вертикальному чи близькому до нього, так і у горизонтальному чи близькому до нього положенні тіла. Зважаючи на локалізацію, поширеність та ступінь прояву виявлених на тілі ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, останні не характерні для падіння на площині (а. к. п. 19-22).

Апеляційний суд, давши оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_8 про його невинуватість у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, уваги не заслуговують і відхиляє їх, оскільки вони направлені на його ухилення від відповідальності за вчинений кримінальний проступок та оскільки такі спростовуються сукупністю безпосередньо досліджених місцевим судом у судовому засіданні доказів.

При оцінці доказів та доводів апеляційної скарги також ураховується те, що в справі відсутні які-небудь дані про те, що у потерпілої ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_10 (сина обвинуваченого) та ОСОБА_11 (дружини обвинуваченого) були підстави для обмови ОСОБА_7 . Показання цих осіб, колегія суддів вважає логічними, послідовними, такими, що не містять суперечностей і такими, що відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв їх до уваги, надавши їм перевагу та визнавши їх достовірними, і також приймає їх до уваги.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що показаннями свідка ОСОБА_9 (сина обвинуваченого) також підтверджено те, що між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 мав місце конфлікт, під час якого обвинувачений ОСОБА_7 наносив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження. При цьому показання свідка про те, що зі слів батька, обвинуваченого ОСОБА_7 , невістка ОСОБА_8 вдарила обвинуваченого першою, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі не підтверджені жодними доказами. При цьому, береться до уваги також те, що свідок ОСОБА_9 не був присутнім під час конфлікту між його батьком і невісткою, а будь-які докази про те, що ОСОБА_7 звертався за медичною допомогою внаслідок нанесення йому потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень і в нього зафіксовані тілесні ушкодження - у матеріалах кримінального провадження немає.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що вищенаведені докази в їх сукупності, які є достовірними, допустимими, зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, у тому числі із врахуванням вимог ст. ст. 85-89 КПК України, підтверджують винуватість ОСОБА_7 у спричиненні потерпілій ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковані правильно.

Перевіркою справи в апеляційному порядку не виявлено порушень норм Конституції України, у тому числі передбачених статтею 62 Конституції України, норм Кримінального процесуального кодексу України, які тягнуть скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд, у тому числі істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення у частині доведеності вини, кваліфікації дій та призначеного покарання, і, зокрема, порушення права особи на захист.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 , про те, що вирок є незаконним та необґрунтованим апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження, в повному об`ємі дослідив докази.

Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, які суд проаналізував та дав їм оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що потерпіла перша нанесла обвинуваченому удар по голові і він був змушений захищатися, у зв`язку з чим у його діях відсутня вина у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки його твердження спростовуються показами потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та частково свідка ОСОБА_9 , а також висновком судово-медичної експертизи, висновки якої узгоджуються з показами потерпілого та свідків, вкладаються в дату події, можливість отримання ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту виключено.

На підставі наведеного доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення апеляційний суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З матеріалів кримінального провадження також убачається, що судом досліджені всі докази, клопотання про дослідження яких були заявлені суду.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 діяв в умовах необхідної оборони, після того, як потерпіла, яка фізично сильніша за обвинуваченого, нанесла йому удар по голові та схопила обома руками за шию, і обвинувачений змушений був захищатись від неправомірного посягання на його здоров`я та життя, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження, так як спростовуються наведеним вище, при цьому вказані обставини будь-якими доказами не підтверджені, і тому ці доводи визнаються такими, що не впливають на висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України кримінального правопорушення та не свідчать про відсутність у його діях складу цього кримінального правопорушення.

При цьому, береться до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, які висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Із урахуванням наведеного вище, як такі, що не свідчать про відсутність у діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України кримінального правопорушення, а також не впливають на висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні цього кримінального правопорушення, апеляційний суд не бере до уваги і відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що: інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, однак суд безпідставно засудив ОСОБА_7 за вчинення злочину; суд першої інстанції неправильно виклав покази обвинуваченого та вказав, що він чітко у судовому засіданні частково визнав свою вину, однак, це не відповідає дійсності, адже ОСОБА_7 зазначив, що діяв в умовах необхідної оборони і свою вину у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 діяння останній не визнає; місцевий суд безпідставно посилається у вироку на покази свідків, які взагалі не були очевидцями подій. При цьому апеляційний суд бере до уваги те, що у підтвердження цих доводів апелянт не посилається на будь-які докази, в апеляційній скарзі не клопоче про дослідження апеляційним судом доказів, які можуть підтвердити ці доводи.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характеру та наслідків; даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом ІІІ групи; відсутності пом`якшуючих покарання обставин та наявності обтяжуючої - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України - у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, яке наближене до мінімального.

Колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає вимогам закону і є справедливим.

Разом із тим, істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого у кримінальному провадженні судового рішення (вироку), та які б слугували безумовною підставою для його скасування, у тому числі й із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними та необґрунтованими, задоволенню не підлягає, а вирок як законний та обґрунтований підлягає залишенню без зміни.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів також бере до уваги і те, що стороною захисту не заявлено клопотань про дослідження тих чи інших доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги, не вказується на неповноту та поверховість при дослідженні судом першої інстанції доказів.

Разом із тим, оскільки висновок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову сторонами кримінального провадження не оспорюється, тому відповідно до ст. 404 КПК України не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2022 року, щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_7 , залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: