Справа №463/6512/23
Провадження №1-кс/463/6434/23
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу

08 вересня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, українцю, громадянину України, раніше не судимому, розлученому, зі слів має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовцю Державної прикордонної служби України за призовом по мобілізації, солдату, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 від 25 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

в с т а н о в и в:

захисник ОСОБА_4 подав до суду клопотання про зміну підозрюваному ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, що не загрожуватиме його здоров`ю.

Подане клопотання мотивує тим, що 31 липня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Вказане повідомлення та підозру вважає необґрунтованим, незаконним, несправедливим, та таким, що постановлене з грубими істотними порушеннями норм процесуального законодавства та прав підозрюваного. Підозра на його думку суперечить обставинам справи та не ґрунтуються на повному, всебічному, незалежному дослідженні всіх істотних обставин справи. Звертає увагу на те, що при затриманні та вчинення всіх процесуальних дій, в тому числі оголошенні підозри ОСОБА_5 не було надано захисника. Зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення жодним чином не забезпечила підозрюваному права на захист, не зафіксувала відповідної відмови від захисника, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Окрім того вважає, що як суддею в ухвалі, так і стороною обвинувачення в клопотанні належним чином не доведено наявність обґрунтованої підозри. Вказує, що матеріали кримінального провадження, досліджені у судовому засіданні, а саме клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 не містить об`єктивної інформації про стан здоров`я (придатність до військової служби чи мобілізації), які надавав останній, та які існували станом на час його мобілізації. Зокрема медичними документами наданими ОСОБА_5 на ВЛК у м. Самбір Львівської обл., а в подальшому захиснику, підтверджується наявність у нього ішемічного захворювання серця, що стало в 2014 році підставою для зняття його з військового обліку (підтверджується копією військового квитка). У місці перебування (служби) після фізичних навантажень ОСОБА_5 неодноразово звертався у медпункт, де йому надавалась медична допомога, робились кардіограми, однак така інформація в матеріалах клопотання відсутня, що на думку сторони захисту підтверджує необ`єктивність та однобічність, незаконність клопотання про обрання запобіжного заходу та оголошеної підозри. Звертає увагу на те, що у судовому засіданні 2 серпня 2023 року слідчим суддею скеровано до ДБР копії письмових та звукозаписів усних пояснень ОСОБА_5 щодо фактів незаконних дій лікарів ВЛК та військових посадових (службових) осіб, щодо законності мобілізації останнього. Окрім того протиправність дій таких підтверджується висновком службового розслідування, дослідженим у судовому засідання 2 серпня 2023 року, якому слідчий суддя на його думку належної оцінки не надав. Відтак вважає, що вищевказане є істотною підставою на підтвердження того, що ОСОБА_5 не є суб`єктом складу кримінального правопорушення, що йому інкримінується за ч. 4 ст. 408 КК України, а відповідно - оголошена йому підозра є необґрунтованою. Враховуючи викладене та те, що з моменту обрання найсуворішого запобіжного заходу не проводились та не плануються проводитись слідчі чи процесуальні дії по справі, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, відсутність підстав та мети для застосування найсуворішого запобіжного заходу, подане клопотання просить задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 подане клопотання підтримав з мотивів, викладених у такому, просив задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Прокурор відносно задоволення клопотання заперечив. Вказав, що на його думку підозра є обґрунтованою, ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу до підозрюваного не змінились, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання захисника, матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

В судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудового розслідування кримінального провадження за №0000433 від 25 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

31 липня 2023 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

При цьому з матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу вбачається, що підозрюваний є військовослужбовцем НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України, а саме наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №810-ОС від 13 липня 2023 року ОСОБА_5 призваного на військову службу по мобілізації, зараховано в розпорядження начальника загону та присвоєно військове звання «солдат».

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 2 серпня 2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави строком 60 (шістдесят) днів до 30 вересня 2023 року включно.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так з вказаної вище ухвали вбачається, що про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (сукупність наявних доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) на час розгляду клопотання про застосування запобіжного свідчили зокрема: витяги з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №810-ОС від 13 липня 2023 року, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про реадмісію осіб №195-ОД від 24 липня 2023 року, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про призначення службового розслідування №1573-АІ від 24 липня 2023 року, протоколи реадмісії/допуску від 24 липня 2023 року, висновок службового розслідування, затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 за №160 від 29 липня 2023 року.

Окрім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховано вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так ризиками, які надали підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою були: можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ним двічі вчинено спроби незаконного перетину державного кордону України; вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, оскільки як ним було пояснено в судовому засіданні тяжкості несення військової служби ним сприймаються як вчинення тиску на нього, що дає підстави для припущення про продовження підозрюваним вчиняти спроби і надалі перетнути незаконно державний кордон України з метою ухилення від кримінальної відповідальності; а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом умисного вчинення самокалічення або симулювання хвороби, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування, а також уникнення проходження військової служби. Крім того слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, вчинив злочин будучи військовослужбовцем в умовах воєнного стану, а тому усвідомлюючи покарання, що йому загрожує у разі встановлення його винуватості, може ухилятись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду.

При цьому слідчий суддя прийшов до висновку про те, що оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем та підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 КК України, під час дії воєнного стану, а відтак відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України до нього не може бути застосовано більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України було оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством, а також станом здоров`я. Встановлено, що наведені дані про особу підозрюваного, який є не судимим, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому слідчим суддею не визначався підозрюваному розмір застави у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 2 серпня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 без визначення розміру застави залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 без задоволення.

Зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що захисник ОСОБА_4 свою апеляційну скаргу також мотивував тим, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, не враховано стан здоров`я підозрюваного, тобто наявність захворювання через яке він не міг бути мобілізований.

Водночас даною ухвалою судом апеляційної інстанції було констатовано, що надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідчого, прокурора та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти інкриміноване кримінальне правопорушення. Також суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_5 , який хоча раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, ніде не працює, не одружений, не має утриманців, і лише обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, дані про особу ОСОБА_5 не зменшують або не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні. Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про доведеність слідчим та прокурором недостатності застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування. Враховуючи вище викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що клопотання слідчого про обрання тримання під вартою ОСОБА_5 та ухвала слідчого судді про його задоволення є законними та обґрунтованими, і не знайшла достатніх та належних підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 . Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не було встановлено.

Відтак оцінюючи доводи сторони захисту щодо можливості на даний час зміни підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Указом Президента України №64/20211 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України вказаний вище Указ було затверджено.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема востаннє Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3275-IX від 27 липня 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, та такий продовжує діяти на даний час.

При цьому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Відтак, з врахуванням наведеного вище, оскільки на даний час на території України продовжує діяти воєнний стан, а ОСОБА_5 є військовослужбовцем та підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 КК України, до нього не може бути застосовано більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а також слідчий суддя не вбачає підстав для визначення йому розміру застави.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що хоч захисник посилається на необґрунтованість на його думку повідомлення про підозру, однак таке на даний час є чинним, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України право на оскарження такого виникає у захисника лише після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Також з матеріалів клопотання вбачається, що медичні документи щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 були надані захисником разом з апеляційною скаргою, а відтак оцінку таким вже було надано апеляційним судом, який не вбачав підстав застосування до ОСОБА_5 на даному етапі досудового розслідування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою. Крім того, з копії довідки від 27 січня 1999 року № 4/87, долученої до апеляційної скарги, вбачається, що ОСОБА_5 визнаний обмежено здатним до військової служби у воєнний час. Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б спростовували наведене твердження стороною захисту слідчому судді не надано.

Враховуючи вищенаведене слідчий суддя приходить до переконання, що встановлені щодо підозрюваного ОСОБА_5 ризики, що були підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави на даний час не змінились, відтак відсутні підстави для зміни такого, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 201, 372, 375, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1