Справа № 487/6278/23
Провадження № 1-кс/487/3559/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000343 від 05.09.2023, року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 року прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 05.09.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 звернулася до слідчого судді із клопотанням, у якому просила накласти арешт на майно, вилучене в рамках розслідування кримінального провадження №0000343, в ході проведення огляду місця події 05.09.2023, яке мало місце біля торгівельного місця №19, яке розташоване в павільйоні на території ринку «Центральний» за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 25, а саме: медичну книжку 1ААМ №643806 на ім`я ОСОБА_4 та медичну карту огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_4 , які знаходяться в сейф-пакеті №WAR1119732;

Клопотання мотивоване тим, що згідно ч. 2 п. 1 ст. 167 КПК України, зазначені особиста медична книжка та медична довідка зберігли на собі сліди кримінального проступку, є предметом кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені предмети.

Прокурор до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

В провадженні сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000343 від 05.09.2023, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.09.2023 до чергової служби Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт (ЄО 12701) старшого ДОП СДОП ВП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 про те, що під час відпрацювання, за скаргами громадян на здійснення торгівлі, в павільйоні на території ринку «Центральний» за адресою м. Миколаїв, просп. Центральний, 25, продавчиння торгового місця № 19 у вказаному павільйоні громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала працівникам поліції медичну книжку на ім`я останньої з явними ознаками підробки.

05.09.2023 вказані відомості зареєстровано до Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал НП України» Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за №12701 та в подальшому внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 30.06.2023 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудове розслідування доручено здійснювати групі дізнавачів, а саме: старшому дізнавачу СД Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області капітану поліції ОСОБА_6 , дізнавачу СД Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , дізнавачу СД Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_8 , дізнавачу СД Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_9 , старшому дізнавачу СД Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_10 та дізнавачу СД Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_11 .

Відповідно до рапорту ст. ДОП СДОП ВП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_12 , під час відпрацювання скарги на торгівлю за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 25, ринок «Центральний» в рибному павільйоні, було здійснено перевірку документів у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка здійснює торгівлю морепродуктами. При перевірці документів у гр. ОСОБА_4 , а саме медичної довідки, виник сумнів, щодо її справжності. Даний фат було зафіксовано в ЖЕО Миколаївського РУП за № 12701 від 05.09.2023. Вся подія фіксувалась на нагрудний відео-реєстратор №4.

05.09.2023 під час огляду місця події, яке мало місце біля торгівельного місця №19, яке розташоване в павільйоні на території ринку «Центральний» за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 25, ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції медичну книжку серії 1ААМ №643806 на ім`я ОСОБА_4 та медичну карту огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_4 , які було вилучено та поміщено до сейф-пакету №WAR1119732.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 , остання пояснила, що для здійснення торгівлі ОСОБА_4 оформила медичну довідку. Близько 28.08.2023 ОСОБА_4 проходила медичну комісію в лікарні, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , та бактеріальний посів на вул. 8 Продольна, номер лікарні не пам`ятає. Також сплачує за місце торгівлі, як ринковий збір.

06.09.2023 старшим дізнавачем сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вилучених медичної книжки серії 1ААМ №643806 на ім`я ОСОБА_4 та медичної карти огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_4 речовими доказами, оскільки останні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальним об`єктом, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протравним шляхом, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказані медична книжка 1ААМ №643806 на ім`я ОСОБА_4 та медична карта огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_4 , вилучені в ході проведення огляду місця події, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки використане як засоби, знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арештна вилучене в рамках розслідування кримінального провадження №0000343, в ході проведення огляду місця події 05.09.2023, яке мало місце біля торгівельного місця №19, яке розташоване в павільйоні на території ринку «Центральний» за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 25, а саме: медичну книжку 1ААМ №643806 на ім`я ОСОБА_4 та медичну карту огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_4 , які знаходяться в сейф-пакеті №WAR1119732.

Визнати місцем зберігання вищевказаного майна матеріали вказаного кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1