Справа № 191/839/23
Провадження № 1-кп/191/67/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

педагога ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Варварівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта середня, одружений, не працює, має двох малолітніх дітей, 2014 р.н. та 2016 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 15.01.2023 о 11 годині 00 хвилин, будучи

позбавленим водійського посвідчення, керуючи технічно справним легковим

автомобілем «ВАЗ-21091» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по

автошляху Т0401 зі сполученням Дніпро - Мелітополь, яке пролягає в

Синельниківському районі, зі сторони м. Синельникове у напрямку м. Дніпро.

Під час руху по проїзній частині автошляху Т040і зі сполученням Дніпро -

Мелітополь, яке пролягає в Синельниківському районі 15.01.2023 о 11 годині 09

хвилин водій ОСОБА_5 , наближаючись до Т-образного перехрестя, зліва до

якого прилягає виїзд з с. Сад Синельниківського району, грубо порушуючи

правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої

обстановки та її змінам, не врахував стан дорожнього покриття, яке на той час

було вологе, рухався не обравши безпечну швидкість руху, об`єктивно маючи

можливість рухатись з безпечною швидкістю, заходів для зменшення швидкості не прийняв та допустив зіткнення передньою частиною легкового автомоблію «ВАЗ 21091» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням з задньою

частиною попутного транспортного засобу автобусом «І-VAN» реєстраційний

номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по

автошляху Т0401 зі сполученням Дніпро Мелітополь, яке пролягає в

Синельниківському районі, зі сторони м. Синельникове у напрямку м. Дніпро.

У результаті дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобілю

«ВАЗ-21091» реєстраційний номер НОМЕР_1 , малолітній

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми з забитою раною лобної ділянки обличчя справа і струсом головного мозку, закритий перелом кісток правого

передпліччя, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я понад три тижні більш ніж 21 доба.

У відповідності з висновком судової - автотехнічної експертизи

№ СЕ 19/104-23/5069-ІТ, від 10.02.2023, водій автомобілю «ВАЗ-21091»

реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , повинен був діяти у

відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР України в якому вказано: 12.3. «У разі

небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод».

У даній дорожній обстановці дії водія автомобілю «ВАЗ-21091»

реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а невідповідність дій водія

ОСОБА_5 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище. Також пояснив, що в той день потрібно було їхати в м. Дніпро. В той час коли він виїжджав з автозаправки та заїжджаючи в поворот, вчасно не помітив автобус, почав гальмувати, але не зміг уникнути зіткнення. Рухався приблизно зі швидкістю 80-90 км/г. Повністю розкаюється, попросив вибачення у батька потерпілого ОСОБА_8 , також допомагав потерпілому на лікування матеріально. Призначений йому вироком суду штраф 850 грн. він сплатив, про що має квитанцію.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що знаходився в автомобілі на задньому пасажирському сидінні із своїм батьком. Дійсно коли вони виїжджали з автозаправки та заїжджаючи в поворот, не побачили автобус. ОСОБА_5 почав гальмувати, але не встиг та відбулося зіткнення. Крім того, автобус теж почав гальмувати. На узбіччі ще стояли військові з транспортним засобом. Дорога була волога. Обвинувачений допомагав йому грошима на лікування.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_9 пояснила, що її чоловік не знав, що у ОСОБА_5 не має водійського посвідчення. В той день обвинувачений попросив її чоловіка звозити його в м. Дніпро, на що чоловік погодився, але попросив ОСОБА_5 сісти за кермо, оскільки після роботи був дуже стомлений. Після ДТП її син лікувався амбулаторно. Обвинувачений допомагав матеріально на лікування сина. Просила суд вирішити питання щодо міри покарання згідно закону, але не позбавляти волі. Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, малолітнього потерпілого та його законного представника та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина ОСОБА_5 в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В якості пом`якшуючих покарання обставин у відповідності до ст. 66 КК України суд враховує щире каяття, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину та надавав потерпілому матеріальну допомогу на лікування.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд також враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, має двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , 2016 року народження, та ОСОБА_11 , 2014 року народження, раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, притягався 02.12.2022 року Синельниківським міськрайонним судом до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, за підроблення водійського посвідчення та його використання під час керування транспортним засобом, але штраф 850 грн. ним сплачено повністю, також раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП, зокрема за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, згідно постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2021 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, вину визнав повністю, малолітньому потерпілому матеріальну шкоду відшкодував шляхом надання матеріальної допомоги на лікування, законний представник потерпілого претензій до обвинуваченого не має, просила не позбавляти його волі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, повне визнання ним своєї вини, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність з його боку будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, відсутність претензій з боку законного представника потерпілого та її позиція щодо призначення міри покарання, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів в межах санкції інкримінованої статті КК України, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_3 , на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, адреса: 49033 м. Дніпро тупик Будівельний, 1, документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи дослідження механізму та обставин ДТП № СЕ 19/104-23/5069-ІТ від 10.02.2023 року, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 1510 грн. 24 коп.; за проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ 19/104-23/2019-ІТ від 22.02.2023 року, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 1887 грн. 80 коп.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у гр. ОСОБА_6 (т. 2 а. с. 19-20), повернути у власність ОСОБА_6 ; що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Синельниківського РУП (т. 2 а. с. 24) повернути у користування ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1