Справа № 591/2816/14-к
Провадження № 1-в/591/52/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі або заміну основного покарання у виді довічного позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

До Зарічного районного суду м. Суми надійшло вказане клопотання ОСОБА_3 , яке мотивовано тим, що вироком Зарічного районного суду м.Суми від 08.12.2014 року він був засуджений до довічного позбавлення волі. 26.11.2018 року було прийнято Закон України №838-VІІІ, в абзаці п`ятому якого чітко прописано, що при призначенні основного покарання не зазначеного у ч.1 ст.72 КПК України, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого покарання. При цьому, довічного позбавлення волі у ч.1 ст.72 КПК України не зазначено. За таких обставин, просив звільнити його від основного покарання у виді довічного позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримали.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Зарічного районного суду м.Суми від 08.12.2014 року за ч.ч.1,2, 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186, п. п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказаний вирок суду набрав законної сили.

В цій справі засуджений ОСОБА_3 просить суд звільнити його від призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі або замінити призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, застосувавши норми Закону України №838-VІІІ».

З доводами засудженого суд не може погодитись, оскільки мотиви клопотання фактично є суб`єктивною думкою ОСОБА_3 щодо трактування норм законодавства.

Слід зазначити, що встановлені Європейським Судом у рішеннях «Петухов проти України №2» та «Вінтер та інші проти Сполученого Королівства`порушення, перш за все, стосуються обов`язку держави виконати рішення Європейського Суду з прав людини у справах проти України, шляхом реформи покарання у виді довічного позбавлення волі і жодним чином не скасовують санкцію ч.2 ст.115 КК України в частині права суду призначати покарання у виді довічного позбавлення волі і не дають підстав для звільнення від покарання на підставі абзацу 5 Закону України №838-VІІІ.

Більше того,у п. 168 рішення «Петухов проти України №2» ЄС наголосив на принципах та висновках, які наведені у справі «Вінтер та інші проти Сполученого Королівства», зазначивши, що «Конвенція не забороняє застосування покарання у виді довічного позбавлення волі до осіб, яких було визнано винними у вчиненні особливо тяжких злочинів, наприклад, умисному вбивстві. Однак, для того, щоб таке покарання відповідало вимогам статті 3 Конвенції, воно має бути таким, яке може бути скороченим, що означає як наявність у засудженого перспективи звільнення, так і можливість перегляду.

Але, прийняття ЄСПЛ вказаних рішень не може бути підставою для застосування ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ для скорочення покарання ОСОБА_3 за вироком з довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання, або його звільнення від відбування покарання.

І такі висновки суду відповідають в повній мірі правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного суду у рішенні від 08.07.2020 року, яка розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за заявою ОСОБА_5 про перегляд судових рішень, постановлених щодо нього, з підстав встановлення рішенням Європейського суду з прав людини від 12 березня 2019 року (заява № 41216/13) у справі "Петухов проти України №2".

Крім того, слід звернути увагу, що нормами Кримінального Кодексу України на даний час передбачено лише можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, і такою можливістю ОСОБА_3 вправі скористатися, коли для цього настануть відповідні підстави.

За таких обставин, виходячи з вище викладеного, враховючи вимоги ст.ст. 51, 72 та Закону України №838-VІІІ в задоволенні клопотання слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.7, 9, 376, 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня оголошення, а особою, що не була присутня при оголошенні - з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Зарічний районний суд м. Суми до Сумського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_6