Справа № 559/2262/23
Провадження № 1-кс/559/696/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2023 р. м. Дубно

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 від 01 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 ,

встановив:

в обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 01.07.2023, близько 15 год, перебуваючи в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , кооперативу «Мрія», яке знаходиться за адресою: вулиця Шептицького, м. Дубно, Рівненської області, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , на ґрунті конфлікту, який виник раптово, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, використовуючи металевий молоток з дерев`яною ручкою, який він приніс з собою, наніс приблизно один-два удари в область голови ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч.ч. 1, 3 ст.177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавленням волі від п`яти до восьми років. Крім цього, встановлено, що ОСОБА_4 являється громадянином іншої держави, міцних соціальних зв`язків за місцем проживання не має, являється уродженцем м. Лиски, Воронежського району, Російської федерації. З огляду на вищевикладене підозрюваного наявні підстави вважати, що з метою уникнення передбаченого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду, будь-яким способом уникати викликів слідчого, прокурора та суду, чим затягувати строки досудового розслідування та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

2. Незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання лише у виді позбавлення волі, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 зможе впливати, шляхом погроз чи залякування на свідків (понятих, які були присутніми при проведенні слідчих дій), а також на інших можливих співучасників, шляхом створення хибних версій подій, викривлення встановлених фактів або надання недостовірної інформації, оскільки основним свідком являється ОСОБА_7 , яка є колишньою дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , та встановлено, що останній тривалий час погрожує їй та її рідним нанесенням тілесних ушкоджень.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчиненню іншого кримінального правопорушення, необхідно продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, вказаних у ньому та просив його задовольнити, зазначивши, що інший вид запобіжного заходу не забезпечить мети його застосування і нівелювання ризиків.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просив забезепчити можливість в денну пору доби йому виходити з будинку з метою надання послуг з масажу поза межами будинку, тобто не застосовувати цілодобовий домашній арешт, а лише в нічний час.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що невиправданим є цілодобовий домашній арешт, так як підозрюваний нікуди не буде втікати чи переховуватися, не буде впливати на потерпілого чи свідків, так як не має такої мети. При цьому, останній належно виконував обмеження запобіжного заходу, не порушував умов. Разом з тим, є особою похилого віку, надає послуги з масажу, що потребує виходу за місцем знаходженння хворих, а домашній арешт в нічний час забезпечить таку його діяльність.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить таких висновків.

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та п. 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, передбачено ст. 194 КПК України.

Аналіз наданих доказів (огляду місця події, показань свідків і підозрюваного, постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів, висновку експерта) об`єктивно пов`язує підозрюваного зі злочином, можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є обґрунтованою. При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування, продовження дії щодо підозрюваного обмежувальних заходів.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, підтверджують вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; характер та суспільна небезпека вчиненого кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного слідчим запобіжного заходу, а тому при вирішенні клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і вік та стан здоров`я підозрюваного, попередня.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на встановленні кількох обставин, які досліджені та оцінені в сукупності, на яких ґрунтуються ризики, а не лише тяжкості покарання.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, за наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, його вік, зважаючи, що свідком у справі є його колишня дружина, ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`яків, офіційно не працює, є пенсіонером іншої держави, розлучений, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити застосування до підозрюваного запобіжного західу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, слідчий суддя вказує, що надання послуг з масажу не впливає на обраний вид запобіжного заходу, а такі послуги останній надає і з застосовуваним запобіжним заходом, про що підозрюваний підтвердив у судовому засіданні.

Враховуючи вказане, клопотання про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, а в клопотання захисника - відмовити.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 181, 184, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лиски, Воронежського району, Російської федерації, росіянина, громадянина Росії, із вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло, що належить ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з необхідністю здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, зобов`язати його:

1) прибувати до визначеної службової особи за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 02.10.2023 включно.

Ухвала про тримання підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення та підозрюваного негайно звільнити з-під варти.

В клопотанні захисника ОСОБА_5 про застосування домашнього арешту в нічний час - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло де перебуває підозрюваний під цілодобовим домашнім арештом, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1