В И Р О К

іменем України

Справа № 126/1097/22

Провадження № 1-кп/126/137/2023

"23" травня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000135 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась та проживає в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.05.2022 обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Березівка Джулинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, близько 6 год. 30 хв. вийшла зі свого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , та направилась до автобусної зупинки, яка знаходиться в центрі вказаного населеного пункту. Проходячи біля домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на узбіччі дороги побачила гаманець чорного кольору. В цей час у неї виник раптовий умисел на крадіжку чужого майна, на виконання якого ОСОБА_4 підняла та поклала його до своєї сумки, не перевіряючи його вміст, оскільки поспішала на автобус. Перебуваючи в маршрутному автобусі сполученням Бершадь Умань близько 7 год. ОСОБА_4 дістала вказаний гаманець з сумки та перевірила його вміст, в якому знаходились: банківська картка «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , банківська картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK», яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 02.10.1992, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління НБУ від 08.10.1998 № 414 та примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, пластиковий тримач сім-картки мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , клаптик паперу з комбінацією з чотирьох цифр. Усвідомлюючи, що вказана банківська картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK» може належати ОСОБА_5 , маючи реальну можливість повідомити власника або органи влади про виявлену знахідку та повернути її власнику ОСОБА_4 будь-яких заходів щодо повернення власнику не вчинила та привласнила банківську картку, маючи корисливий умисел на зняття з неї готівкових коштів. У зв`язку з цим, перебуваючи в м. Умань Черкаської області, використовуючи термінали АТ «Пумб», що знаходяться по вул. Європейська 8а, АТ «Ощадбанк» по вул. Європейська 7/1, АТ КБ «ПриватБанк» по вул. Європейська 1, в м. Умань Черкаської області за допомогою функції «Зняття готівки» здійснила 8 (вісім) операцій, під час яких зняла з банківської картки «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 , належної ОСОБА_5 гроші в сумі 7400 грн.

Крім того, 12.05.2022 обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Березівка Джулинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, близько 6 год. 30 хв. вийшла зі свого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , та направилась до автобусної зупинки, яка знаходиться в центрі вказаного населеного пункту. Проходячи біля домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на узбіччі дороги побачила гаманець чорного кольору. В цей час у неї виник раптовий умисел на крадіжку чужого майна, на виконання якого ОСОБА_4 підняла та поклала його до своєї сумки, не перевіряючи його вміст, оскільки поспішала на автобус. Перебуваючи в маршрутному автобусі сполученням Бершадь Умань близько 7 год. ОСОБА_4 дістала вказаний гаманець з сумки та перевірила його вміст, в якому знаходились: банківська картка «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , банківська картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK» та яка може належати ОСОБА_5 , маючи реальну можливість повідомити власника або органи влади про виявлену нею знахідку та повернути її власнику ОСОБА_4 будь-яких заходів щодо повернення власнику не вчинила та стала здійснювати дії, спрямовані на викрадення з вказаної картки грошових коштів. ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, попередньо дізнавшись пін-код з клаптика паперу з комбінацією з чотирьох цифр, що знаходився у знайденому нею гаманці, до банківської картки «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK», яка належить ОСОБА_5 , умисно, без відома потерпілого, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, за допомогою банкомату АТ «Пумб», що знаходиться по вул. Європейська 8а, в м. Умань Черкаської області за допомогою функції «Зняття готівки» в період часу з 7 год. 58 хв. по 8 год. 00 хв. 12.05.2022 здійснила 3 (три) операції зі зняття готівки по 1000 грн. кожна з банківської картки АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK», знявши кошти на загальну суму 3000 грн. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, за допомогою банкомату АТ «Ощадбанк», що знаходиться по вул. Європейська 7/1, в м. Умань Черкаської області за допомогою функції «Зняття готівки» в період часу з 8 год. 26 хв. по 8 год. 29 хв. 12.05.2022 ОСОБА_4 здійснила 4 (чотири) операції зі зняття готівки по 1000 грн. кожна з банківської картки АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK», знявши кошти на загальну суму 4000 грн. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. Європейська 1, в м. Умань Черкаської області за допомогою функції «Зняття готівки» о 8 год. 59 хв. здійснила одну операцію зі зняття готівки в сумі 400 грн. з банківської картки АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK», після чого по чекові останньої операції дізналась, що залишок на рахунку картки складає 39 грн. 51 коп. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, викрала грошей на загальну суму 7400 грн. З викрадених грошових коштів ОСОБА_4 витратила 500 грн. на купівлю дитячих підгузників, отже розпорядилась викраденими коштами на власний розсуд, а решту грошових коштів в сумі 6900 грн. та гаманець, який для потерпілого матеріальної цінності не становить було вилучено 12.05.2022 у ОСОБА_4 під час огляду місця події в АДРЕСА_1 . Своїми незаконними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 7400 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнала у повному обсязі і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, показавши, що в травні 2022 року близько 6 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , вона вийшла з дому та пішла до автобусної зупинки, яка знаходиться в центрі села. Проходячи по вул. Центральній біля подвір`я ОСОБА_5 на узбіччі дороги вона побачила гаманець чорного кольору, який підняла та поклала до своєї сумки, не перевіряючи його вміст так як поспішала на автобус. Будучи в автобусі Бершадь Умань, вона дістала з сумки гаманець та побачила, що в ньому були банківські картки та клаптик паперу з комбінацією з чотирьох цифр. При цьому на одній з карток було написано англійськими літерами ОСОБА_6 . З клаптика паперу, який був у гаманці вона дізналась пін-код до банківської картки. Коли вона приїхала в м. Умань Черкаської області, вона пішла до банкоматів, з яких за кілька операцій зняла 7400 грн. з банківської картки. 500 грн. вона витратила на підгузники, а решту грошей разом з гаманцем у неї вилучили працівники поліції у неї вдома. Просить її суворо не карати, оскільки один її син перебуває на війні і ще два отримали повістки.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що 12.05.2022 обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Березівка Джулинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, близько 6 год. 30 хв. вийшла зі свого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , та направилась до автобусної зупинки, яка знаходиться в центрі вказаного населеного пункту. Проходячи біля домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на узбіччі дороги побачила гаманець чорного кольору. В цей час у неї виник раптовий умисел на крадіжку чужого майна, на виконання якого ОСОБА_4 підняла та поклала його до своєї сумки, не перевіряючи його вміст, оскільки поспішала на автобус. Перебуваючи в маршрутному автобусі сполученням Бершадь Умань близько 7 год. ОСОБА_4 дістала вказаний гаманець з сумки та перевірила його вміст, в якому знаходились: банківська картка «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , банківська картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK», яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 02.10.1992, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління НБУ від 08.10.1998 № 414 та примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, пластиковий тримач сім-картки мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , клаптик паперу з комбінацією з чотирьох цифр. Усвідомлюючи, що вказана банківська картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK» може належати ОСОБА_5 , маючи реальну можливість повідомити власника або органи влади про виявлену знахідку та повернути її власнику ОСОБА_4 будь-яких заходів щодо повернення власнику не вчинила та привласнила банківську картку, маючи корисливий умисел на зняття з неї готівкових коштів. У зв`язку з цим, перебуваючи в м. Умань Черкаської області, використовуючи термінали АТ «Пумб», що знаходяться по вул. Європейська 8а, АТ «Ощадбанк» по вул. Європейська 7/1, АТ КБ «ПриватБанк» по вул. Європейська 1, в м. Умань Черкаської області за допомогою функції «Зняття готівки» здійснила 8 (вісім) операцій, під час яких зняла з банківської картки «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 , належної ОСОБА_5 гроші в сумі 7400 грн.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Також суд вважає доведеним, що 12.05.2022 обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Березівка Джулинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, близько 6 год. 30 хв. вийшла зі свого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , та направилась до автобусної зупинки, яка знаходиться в центрі вказаного населеного пункту. Проходячи біля домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на узбіччі дороги побачила гаманець чорного кольору. В цей час у неї виник раптовий умисел на крадіжку чужого майна, на виконання якого ОСОБА_4 підняла та поклала його до своєї сумки, не перевіряючи його вміст, оскільки поспішала на автобус. Перебуваючи в маршрутному автобусі сполученням Бершадь Умань близько 7 год. ОСОБА_4 дістала вказаний гаманець з сумки та перевірила його вміст, в якому знаходились: банківська картка «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , банківська картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK» та яка може належати ОСОБА_5 , маючи реальну можливість повідомити власника або органи влади про виявлену нею знахідку та повернути її власнику ОСОБА_4 будь-яких заходів щодо повернення власнику не вчинила та стала здійснювати дії, спрямовані на викрадення з вказаної картки грошових коштів. ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, попередньо дізнавшись пін-код з клаптика паперу з комбінацією з чотирьох цифр, що знаходився у знайденому нею гаманці, до банківської картки «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK», яка належить ОСОБА_5 , умисно, без відома потерпілого, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, за допомогою банкомату АТ «Пумб», що знаходиться по вул. Європейська 8а, в м. Умань Черкаської області за допомогою функції «Зняття готівки» в період часу з 7 год. 58 хв. по 8 год. 00 хв. 12.05.2022 здійснила 3 (три) операції зі зняття готівки по 1000 грн. кожна з банківської картки АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK», знявши кошти на загальну суму 3000 грн. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, за допомогою банкомату АТ «Ощадбанк», що знаходиться по вул. Європейська 7/1, в м. Умань Черкаської області за допомогою функції «Зняття готівки» в період часу з 8 год. 26 хв. по 8 год. 29 хв. 12.05.2022 ОСОБА_4 здійснила 4 (чотири) операції зі зняття готівки по 1000 грн. кожна з банківської картки АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK», знявши кошти на загальну суму 4000 грн. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. Європейська 1, в м. Умань Черкаської області за допомогою функції «Зняття готівки» о 8 год. 59 хв. здійснила одну операцію зі зняття готівки в сумі 400 грн. з банківської картки АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 з написом «VALERII SAVLUK», після чого по чекові останньої операції дізналась, що залишок на рахунку картки складає 39 грн. 51 коп. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, викрала грошей на загальну суму 7400 грн. З викрадених грошових коштів ОСОБА_4 витратила 500 грн. на купівлю дитячих підгузників, отже розпорядилась викраденими коштами на власний розсуд, а решту грошових коштів в сумі 6900 грн. та гаманець, який для потерпілого матеріальної цінності не становить було вилучено 12.05.2022 у ОСОБА_4 під час огляду місця події в АДРЕСА_1 . Своїми незаконними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 7400 грн.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловила думку, що виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин, особи винної ОСОБА_4 , пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих обставин, просить визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України. Призначити покарання за ч. 1 ст. 357 КК України штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік з випробуванням. Згідно п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертиз. Арешти скасувати, долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу винної, яка характеризується позитивно за місцем проживання.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудові доповіді з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинуваченого.

З досудової доповіді відносно ОСОБА_4 вбачається, що ризик вчинення нею повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на неї обов`язків відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на принцип пропорційності, коли призначене особі покарання вважалося непропорційним втручанням держави у права людини (рішення у справі «Швидка проти України»).

Дотримання принципу пропорційності є дотриманням стандартів прав людини, передбачених ЄСПЛ у вирішенні питань покарання, та дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

З урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні основного покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а резолютивній - послатися на ч. 1 ст.69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винуватого, суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є перелічені в законі, а також не зазначені в ньому, але встановлені судом різного роду чинники об`єктивного чи суб`єктивного характеру, які не є ознаками складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, однак знижують ступінь суспільної небезпечності особи винуватого і (або) вчиненого ним злочину, і у зв`язку з цим є підставою для призначення менш суворого покарання.

Загально визнано, що щире каяття має бути добровільним, тобто базуватися на внутрішньому переконанні особи. Воно характерне тим, що засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, її позиція з цих підстав була незмінна, надавала послідовні, взаємоузгодженні з іншими доказами показання, щире каяття обвинуваченої є дійсним, відвертим, підтверджується щирим жалем з приводу наслідків, які настали від її дій, та осудом своєї поведінки, а також її бажанням виправитись, а також повним відшкодуванням завданої шкоди, що підтверджується розпискою потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченій, судом також враховується те, що будь-яких негативних наслідків від вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень не наступило. Обвинуваченою у повному обсязі відшкодовані завдані кримінальними правопорушеннями збитки, внаслідок чого потерпілий не мав до обвинуваченої претензій матеріального та морального характеру.

Таким чином обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці обвинуваченою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинувачені ОСОБА_4 судом не встановлено.

Також судом беруться до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 за час проживання на території с. Березівка Гайсинського району Вінницької області зарекомендувала себе з позитивної сторони, в громадському житті веде себе добре, вона пенсійного віку, народила та виховала шістьох дітей, один із синів перебуває в ЗСУ.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зазначені обставини в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в межах санкції даної статті, та застосувавши положення ч. 1 ст. 69 КК України обрати їй покарання за ч.4 ст. 185 КК України нижче від найнижчої межі встановленої санкцією даної статті, обравши при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, встановлених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Окрім врахованих при призначенні обвинуваченій покарання обставин, суд також враховує, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Таким чином, під час розгляду кримінального провадження встановлено, що за місцем проживання обвинуваченої компрометуючі матеріали відсутні, протягом строку розгляду кримінального провадження нових злочинів не вчинила та до кримінальної відповідальності притягується вперше, повністю відшкодувала заподіяну шкоду, що свідчить про її намагання стати на шлях виправлення.

Враховуючи позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченої та інші дані, що її характеризують, суд дійшов переконання, що ОСОБА_4 на даний час не становить підвищеної суспільної небезпеки, а тому надалі досягнення мети її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за поведінкою впродовж річного іспитового строку, що передбачено законом.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України штраф в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

- за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим

призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік з випробуванням.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з 23 травня 2023 року, тобто з моменту проголошення вироку.

Згідно п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на: чоловічий гаманець чорного кольору, який поміщено до спец пакету НПУ № 2016953, в якому знаходились грошові кошти купюрами по 500 та 200 грн., загальною сумою 6900 грн., які поміщено до спец пакету НПУ № INZ 2016952, які перебувають в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 16.05.2022 скасувати та після набрання вироком суду законної сили дані речові докази повернути ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_7