Справа №463/2882/23
Провадження №1-кс/463/2993/23
У Х В А Л А

11 травня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 17.04.2023 року.

Клопотання мотивує тим, що 28.04.2023 року дізнавачем на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, закрито кримінальне провадження №0000263 від 17.04.2023 року, в межах якого накладено арешт на майно ОСОБА_3 . Вказана постанова від 28.04.2023 року про закриття кримінального провадження не скасована судом чи прокурором, а відтак набрала чинності. При цьому, прокурором не прийнято рішення щодо скасування арешту на майно відповідно до вимог ч.3 ст.174 КПК України. Таким чином, оскільки кримінальне провадження № 0000263, в межах якого накладено арешт на майно, належне ОСОБА_3 на праві власності, закрито ще 28.04.2023 р. у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то відповідно відсутні законні підстави для подальшого перебування цього майна під обтяженням, а відтак, ОСОБА_3 протиправно позбавлені права на вільне володіння та розпорядження належним їм майном, що є грубим порушенням та втручанням у право власності, яке гарантується та захищається Конституцією України та нормами міжнародного права.

Заявник в судове засідання не з`явився, клопотання про розгляд справи без його участі не подав.

Слідчий в судове засідання за викликом не з`явився, заперечення на заяву до розгляду справи не подав, направив матеріали провадження, а тому суд вважає за можливе здійснити розгляд клопотання без його участі.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оглянувши представлені матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000263 від 17.04.2023 року , приходжу до наступного.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 20 квітня 2023 року у справі № 463/2882/23 в межах кримінального провадження №0000263 від 17.04.2023 року було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, зокрема: посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого ДАІ МВС-УВС РЕВ. м. Тячева від 29.05.2003 на прізвище ОСОБА_3 .

Як вбачається із постанови дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України закрито кримінальне провадження №0000263 від 17.04.2023 року. Інформація щодо вручення копії постанови її процесуальному керівнику та інформація щодо її оскарження суду не надана.

В розумінні ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В силу положень ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, таке слідчим закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, таким чином в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, дізнавач доводи представника власників майна не спростував.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Свіргунець проти України» (Заява № 38262/10) від 30 квітня 2020 року зазначено:

74. Насамперед, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання органів державної влади у володіння майном відбувалося згідно із законом: відповідно до другого речення першого абзацу цієї статті будь-яке позбавлення власності має здійснюватися «на умовах, передбачених законом»; другий абзац надає державам право здійснювати контроль за користуванням, вводячи в дію «закони». До того ж, верховенство права, як один із основоположних принципів демократичного суспільства, є невід`ємною частиною всіх статей Конвенції (див. рішення у справі «Амуур проти Франції» (Amuur v. France), від 25 червня 1996 року, пункт 50, Збірник 1996-III, та згадане рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), пункт 58).

75. Оскільки другий абзац статті 1 Першого протоколу до Конвенції повинен тлумачитися у контексті загального принципу, закріпленого в першому реченні цієї статті, має існувати розумна пропорційність між застосованими засобами та переслідуваною метою: Суд повинен визначити, чи був забезпечений справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу щодо цього та інтересами відповідної окремої компанії (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Г.І.Е.М.С.Р.Л. та інші проти Італії» [ВП] (G.I.E.M.S.R.L. and Others v. Italy) [GC], заява № 1828/06 та 2 інші заяви, пункт 293, від 28 червня 2018 року).

76. Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (див. рішення у справі «Лекіч проти Словенії» [ВП] () [GC], заява № 36480/07, пункт 95, від 11 грудня 2018 року, з подальшими посиланнями на практику Суду).

З врахуванням того, що кримінальне провадження у якому застосовано арешт майна закрито, арешт на спірне майно не скасовано, слідчий суддя приходить до переконання, що в даному випадку порушуються конституційні права власників майна вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном, тому у зв`язку із чим арешт на вказане майно слід скасувати.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання задоволити.

Скасувати арешт у кримінальному провадженні №0000263 від 17.04.2023 року, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2023 року у справі № 463/2882/23 на посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого ДАІ МВС-УВС РЕВ. м. Тячева від 29.05.2003 на прізвище ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1