Справа № 206/3344/23
Провадження № 1-кс/206/805/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 м.Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання про арешт майна, яке надійшло від старшого слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування №0000435, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, яке мотивовано наступним чином: в провадженні СВ ВП №4 ДРУН ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000435 від 22.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 22.07.2023 до чергової частини ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від невстановленої особи, яка повідомила про те, що приблизно о 03 год. 50 хв. вона почула звуки 4 пострілів в районі АДРЕСА_1 .

Так, 22.07.2023 в ході обшуку в період часу з 06 год. 18 хв. по 07 год. 51 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Карагандинська, буд. № 2 (приміщення більярдної та подвір`я будівлі), слідчим СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: -4 гільзи з маркуванням «9 mm P.A. IOZK», які опечатані до спецпакету PSP 1341312; - відеорегістратор «ajhua» s/n 4K00440PBQ0D9C4, який опечатаний паперовою біркою; - предмет схожий на пістолет Макарова, з маркуванням «SAS MAKAROVse», «MADE IN TAIWAN 19405786», з магазином, який опечатано до спецпакету PSP 1341314; - прозора колба з металевими кульками всередині, яка опечатана до спецпакету WAR 1203151; - прозорий сліппакет з залишками невідомої речовини кристалічного походження, який опечатаний до спецпакету PSP 1341313

Вказані речі, в порядку ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, через те, що вони є матеріальними об`єктами, які були об`єктом вчинення злочину, могли зберегти на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Стаття 93 КПК України передбачає, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Підставою для арешту згідно зі ст. 170 КПК України є те, що вказане майно є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (знаряддям вчинення злочину, могли зберегли на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Метою арешту, відповідно до положень статті 170 КПК України, є збереження вказаних речових доказів, з метою запобігання користування майном, розпоряджатись ним, відчужувати його.

Виявлені та вилучені в ході огляду речі, є доказами злочину та існує ризик їх, передачі, знищення, відчуження та/або використання.

Враховуючи вище викладене, а також те, що дані речі мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження факту вчинення злочину та можуть використовуватись, чи бути передані, знищенні або відчуженні, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати майно, а саме: речами, виявленими та вилученими 22.07.2023.

Разом з тим, вважає, що необхідно заборонити користуватися цим майном та обмежити право розпоряджатися ним, так як не застосування заборони розпорядження та використання вищезазначеним майном може привести до його використання, передачі та/або відчуження, знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим, слідча просила задовольнити клопотання і винести ухвалу про накладення арешту у вигляді заборони на відчуження, користування та розпорядження майном, вилученим 22.07.2023, в ході обшуку, а сааме об`єктами які зазначені у вказаному клопотанні.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала зазначене клопотання та просила його задовольнити.

У судовому засіданні третя особа, щодо майна якого вирішується питання про арешт майна, ОСОБА_4 , а саме - відеореєстратора «ajhua» s/n 4K00440PBQ0D9C4, який опечатаний паперовою біркою, не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що на час зазначеної події, його в приміщенні не було, та що там відбувалося, йому не відомо.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У судовому засіданні були вивчені наступні докази: копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2023; витяг, рапорт, рапорт, рапорт, протокол обшуку від 22.07.2023, копія постанови про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні від 22.07.2023, копія доручення, копії протоколів допитів свідків від 22.07.2023, копія ліцензії, копія договору оренди частини нежитлового приміщення № 07/09-22 від 07.09.2022, копія паспорта ОСОБА_4 , копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 22.07.2023 та інші матеріали провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши клопотання та матеріали подані до нього, заслухавши думку слідчого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Дослідивши вищевказані докази в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про те, що матеріали, надані слідчим, вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та не застосування цих заходів забезпечення кримінального провадження не дають змоги досягти дієвості цього кримінального провадження. Крім того, під час дослідження вищевказаних доказів, було встановлено, що обмеження права власності у даному випадку співмірно із завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У зв`язку із вищевикладеним та з урахуванням системного аналізу наведених норм Кримінального процесуального кодексу України є обґрунтовані законодавчі та фактичні підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні слідчого, оскільки обґрунтоване припущення органу досудового розслідування про те, що дане майно є речовими доказами, а саме предметом кримінального правопорушення та може зберігати на собі сліди правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягає перевірці під час досудового розслідування за допомогою низки слідчих (розшукових) дій, у тому числі проведенні відповідних експертиз, тому клопотання підлягає задоволенню з метою забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 132,167,170-173, 309-310 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна, яке надійшло від старшого слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування №0000435, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню, у вигляді заборони на відчуження, користування та розпорядження майном, вилученим 22.07.2023, в ході обшуку, а саме:

- 4 гільзами з маркуванням «9 mm P.A. IOZK», які опечатані до спецпакету PSP 1341312;

- відеореєстратором «ajhua» s/n 4K00440PBQ0D9C4, який опечатаний паперовою біркою;

- предметом схожим на пістолет Макарова, з маркуванням «SAS MAKAROVse», «MADE IN TAIWAN 19405786», з магазином, який опечатано до спецпакету PSP 1341314;

- прозорою колбою з металевими кульками всередині, яка опечатана до спецпакету WAR 1203151;

- прозорим сліппакетом з залишками невідомої речовини кристалічного походження, який опечатаний до спецпакету PSP 1341313.

Дозволити збереження зазначеного майна за місцем розташування органу досудового розслідування ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Гаванська, 4, або в іншому місці, визначеному слідчим чи прокурором, які призначені для здійснення у кримінальному провадженні №0000435 досудового розслідування або процесуального керівництва досудовим розслідуванням відповідно.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_3 ..

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Копію ухвали направити дізнавачу, прокурору та заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1