Провадження № 1-кс/344/6128/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника ГУНП ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність поліції щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.214 КПК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на зазначені у ній обставини, просив зобовязати уповноважену особу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, які мають ознаки складу злочину передбаченого ч.3 ст.271 КПК України, ч.3 ст.27 КК України, на підставі його заяви, та розпочати досудове розслідування.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив задоволити з підстав наведених у скарзі.

Уповноважена особа ГУНП в Івано-Франківській області в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, вказавши, що скаржник з будь-якими заявами, щодо внесення відмостей про кримінальне правопорушення не звертався.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, заслухавши аудіозаписи, вважаю наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Внесення відомостей в ЄРДР належить до компетенції слідчого, дізнавача, прокурора, яка реалізується ними дискреційно з правових підстав та у порядку, що визначені процесуальним законом.

Згідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18.

У матеріалах скарги міститься копія заяви ОСОБА_5 до ГУНП в Івано-Франківській області датована 27.08.2023. Підтверджень отримання ГУНП в Івано-Франківській області даної заяви чи відправлень заяви до ГУНП в Івано-Франківській області будь-яким іншим способом скаржником суду не надано. Більш того, представник ГУНП в Івано-Франківській області у судовому засіданні спростовує факт звернення ОСОБА_5 з такою заявою до ГУНП в Івано-Франківській області.

Виходячи із доданих до скарги документів, керуючись принципами змагальності сторін, свободи в подачі ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та диспозитивності, встановленими ст.ст. 22, 26 КПК України, слідчий суддя вважає, що матеріали скарги не містять жодного доказу на підтвердження того, що заявник дійсно звертався до ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також щодо дати звернення із такою заявою, у зв`язку з чим підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність поліції щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.214 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1