ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , законного представника підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Житомир, українки, громадянки України, не працюючої, учениці 9 класу Данилівської гімназії, не заміжньої, нікого на утриманні не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, у кримінальному провадженні за № 0001385 від 19.05.2023 року,-

встановила:

до провадження слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, в рамках кримінального провадження №0001385 від 19.05.2023 року.

У клопотанні слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.05.2023, приблизно о 17 год.00 хв. ОСОБА_9 перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , спільно розпивали спиртні напої.

Перебуваючи в даному приміщенні, приблизно о 17 год.00 хв. цього ж дня, у ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення з малолітньою ОСОБА_11 дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 не досягла чотирнадцяти років, ОСОБА_4 роздягнула малолітню ОСОБА_11 , оголивши її.

Після цього, ОСОБА_4 всупереч волі малолітньої ОСОБА_11 , усвідомлюючи відсутність інших осіб, які могли б припинити їх злочинні дії щодо потерпілої, силоміць поклала її, ОСОБА_11 , на ліжко, та покликала до кімнати ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

У подальшому, ОСОБА_10 підняла руки малолітньої ОСОБА_11 та силоміць утримуючи її руки у неї за головою, поклала на обличчя ОСОБА_11 рушник. В цей час підійшла ОСОБА_4 та разом з ОСОБА_10 силоміць тримали руки малолітньої ОСОБА_11 , одночасно утримуючи рушник на її обличчі. ОСОБА_12 в цей час силоміць утримувала ноги малолітньої ОСОБА_11 та розводила їх в сторони. Продовжуючи протиправні дії, до ліжка підійшов ОСОБА_9 , який ліг зверху на малолітню ОСОБА_11 та вчинив з малолітньою ОСОБА_11 дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_11 з використанням геніталій.

ОСОБА_14 в цей час здійснював відеозйомку зґвалтування малолітньої ОСОБА_11 на мобільний телефон.

19.05.2023 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.05.2023 за процесуальним керівництвом Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні групою осіб дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтуванні), тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2023 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 17.07.2023.

Постановою керівника Фастівської окружної прокуратури від 12.07.2023 продовжено строк досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні до трьох місяців.

Слідчий зазначає, що завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим у зв`язку із тривалим терміном проведення судових експертиз, а тому вона змушена звернутися до слідчого судді з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

У судовому засіданні сторона захисту - адвокат ОСОБА_6 просила клопотання задовольнити частково та застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала захисника.

Законний представник підозрюваної - ОСОБА_5 підтримала захисника.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшла до наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані, що вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в доказах, що приєднані до клопотання, одночасно враховує, що означене встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, вирішенні питання про продовження строків досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У зазначеному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у провадженні доказами, їх сукупність надає підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Втім, за практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, та зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини у справі «Михалкова та інші проти України» у рішенні від 13.01.2011 р. зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим у даній справі необхідно завершити проведення експертиз та виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Сторона обвинувачення довела, що ризик передбачений пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від слідства та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої недоторканості малолітньої особи, за який передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Стосовно інших ризиків, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приймає доводи слідчого, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні. Незаконний вплив на свідків у цьому провадженні може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати до суду належні і допустимі докази вини підозрюваної ОСОБА_4 , оскільки злочин вчинений із застосуванням фізичної сили, та підозрювана проживає поруч з потерпілою, свідками та іншими підозрюваними, вказаний ризик залишається актуальним на весь строк досудового розслідування, з огляду на встановлену КПК України процедура безпосереднього допиту судом свідків під час судового розгляду.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи відношення підозрюваної до вчинення злочину, те що остання не розкаялася у вчиненому, її зверхню поведінку під час проведення слідчих дій, інші запобіжні заходи, не здатні забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, проведені слідчі і процесуальні дії, та ті, які орган досудового розслідування має здійснити, слідчий суддя приходить висновку про задоволення клопотання, також враховує принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують тільки ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України, приймає до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, що стороною захисту не спростовані надані стороною обвинувачення докази, які дають підстави для висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу з метою забезпечення прав, свобод підозрюваної і одночасно з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження органом досудового розслідування.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, у кримінальному провадженні № 0001385 від 19.05.2023 року - задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 серпня 2023 року включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1