Провадження № 1-кс/686/3534/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 03.04.2023 про закриття кримінального провадження №0000170 від 08.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на указану постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова слідчого не відповідає вимогам процесуального закону, є незаконною, досудове розслідування проведене неповно внаслідок невжиття органом досудового розслідування всіх необхідних заходів для збирання доказів та не проведення слідчих дій, уникнення дослідження відеозаписів з нагрудних камер поліцейських та наданого ОСОБА_3 відеозапису події.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом із тим, від органу досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження 000170 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника органу, рішення я кого оскаржується та особи, яка подала скаргу.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №000170, слідчий суддя дійшов такого висновку.

08.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за зареєстровано кримінальне провадження №000170 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Постановою слідчого ТУ ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 03.04.2023 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю у діянні працівників поліції ОСОБА_5 . ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Вказаних вимог законодавства слідчий у повній мірі не дотримався.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 365 КК України передбачена кримінальна відповідальність відповідальність за злочин, що відрізняється вагомою специфікою змісту і характеру суспільно небезпечного діяння з огляду на надані працівнику правоохоронного органу повноваження, ознаками суб`єкту та суб`єктивної сторони складу злочину, які у своїй сукупності і взаємозв`язку свідчать про більшу суспільну небезпеку діяння.

Для застосування ст. 365 КК необхідно, щоб дії винної службової особи були зумовлені її службовим становищем і перебували у зв`язку із службовими повноваженнями щодо потерпілого.

Встановлення наявності чи відсутності такого зв`язку потребує з`ясування всіх фактичних обставин справи, зокрема, службового становища і кола повноважень обвинуваченого, мотиву, мети і характеру вчинених дій, їх зв`язку із службовими обов`язками особи та наслідками, що настали.

За відсутності такого зв`язку дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти життя та здоров`я особи, власності, громадського порядку та моральності.

Отже, під час досудового розслідування слідство повинно було дослідити нормативно-правове регулювання повноважень працівників поліції, установити та проаналізувати підстави перебування на території домоволодіння, яке у частці належить ОСОБА_3 та оцінити дії працівників поліції та чи вони відповідали положенням законодавства відповідно до встановлених обставин.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження досудове розслідування у ньому здійснювалось відносно перевищення працівниками поліції ОСОБА_5 . ОСОБА_6 службових повноважень під час перебування на території домоволодіння, яке у частці належить ОСОБА_3 .

Під час здійснення досудового розслідування слідчий вжив заходів щодо допиту ОСОБА_3 , ОСОБА_7 .

Закриваючи кримінальне провадження слідчий робить висновок про те, що встановлена відсутність у діях працівників поліції складу кримінального правопорушення.

Проте такі висновки слідчого не підтверджені матеріалами кримінального провадження.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що воно уже закривалося слідчим , проте його рішення про закриття кримінального провадження було скасоване у зв`язку із неповнотою досудового розслідування.

Зокрема тому, що слідчий не допитав свідка ОСОБА_8 та не здійснив дії, спрямовані на огляд відеозаписів події, які за твердженням ОСОБА_3 надані слідчому.

Указана неповнота не усунута і натепер.

Посилання слідчого у оскаржуваній постанові на те, що ОСОБА_8 не вдалось допитати, оскільки вона перебуває за межами України не підтверджене матеріалами кримінального провадження.

Отже, в процесі проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі встановлені обставини, про що свідчить відсутність викладу їх змісту та аналізу у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене, неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним. Вказані недоліки постанови слідчого та неповноту досудового розслідування слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути, а тому вони повинні бути усунуті слідчим під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, зокрема установити підстави перебування працівників поліції на території домоволодіння, співставити здобуті відомості із показаннями ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , вжити заходів для дослідження відеозаписів події,наданих ОСОБА_3 , дослідити нормативно-правове регулювання повноважень працівників поліції, оцінити дії працівників поліції та їх відповідність положенням законодавства відповідно до встановлених обставин.й

У разі необхідності - провести інші слідчі дії, та, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим.

За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Викладені у скарзі ОСОБА_3 аргументи щодо наявності підстав для скасування постанови слідчого заслуговують на увагу.

А тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого ТУ ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 03.04.2023 про закриття кримінального провадження №0000170.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя