Справа №519/1109/23
Провадження №1-кс/523/2926/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за №0000322 відомості про яке 01.07.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000322 відомості про яке 01.07.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Доброславською окружною прокуратурою Одеської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 липня 2023 року до чергової частини відділення поліції № 4 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в січні та квітні 2023 року, за місцем їх постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняв розпусні дії відносно їхньої спільної малолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

01.07.2023 в ході огляду місця події в службовому кабінеті слідчого №23 ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав співробітникам поліції свій особистий мобільний телефон марки «SAMSUNG - SM-A035F/DS», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 із встановленими сім-картами операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , на якому містяться відомості, що підтверджують вчинення ним кримінального правопорушення та який в подальшому опечатано до спеціального полімерного сейф-пакета НПУ СУ № PSP2107607.

Документи, що підтверджують право власності на майно відсутні, однак мобільний телефон марки «SAMSUNG -SM-A035F/DS», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , : встановленими сім-картами операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_4 та№ НОМЕР_5 знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_6 .

Таким чином, з метою збереження речового доказу є необхідність у арешті майна вилученого в ході огляду місця події від 01.07.2023, із забороною власнику - будь - якій особі розпоряджатися будь - яким чином цим майном та використовувати його для запобігання його зникнення, пошкодження або настання -інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд без його участі, вимоги клопотання просив задовольнити

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Підставою необхідності арешту майна - тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Метою необхідності арешту майна - збереження речових доказів.

Враховуючи те, що вилучений мобільний телефон містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту з тимчасовим позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування цим майном, суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за №0000322 відомості про яке 01.07.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 01.07.2023 в ході огляду місця події у службовому кабінеті слідчого №23 ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській мобільний телефон марки «SAMSUNG -SMA035F/DS, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_6 , із встановленими сім-картами операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , який знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_6 , шляхом заборони власнику та будь - якій іншій особі розпоряджатися будь - яким чином цим майном та використовувати його.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1