Провадження № 1-кс/202/6520/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

21 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000847 від 01.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з погодженим з прокурором клопотанням, в якому з метою збереження речових доказів просить накласти арешт на майном, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: фрагмент простирадла зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з поверхні підлоги, фрагмент матрацу зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент напірника подушки зі слідами речовини бурого кольору.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000847 від 01.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом вбивства ОСОБА_5

01.08.2023 був проведений обшук у квартирі АДРЕСА_1 , де вилучено вищевказані речі, які постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже, посилаючись на ризик знищення та псування цих речових доказів, слідчий просить відповідно до статті 170 КПК України накласти на них арешт.

В судове засідання слідчий та володілець майна не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому слідчим була надала заява про розгляд клопотання в його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000847 від 01.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В рамках цього кримінального провадження 01.08.2023 року був проведений обшук у квартирі АДРЕСА_1 , де вилучено: фрагмент простирадла зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з поверхні підлоги, фрагмент матрацу зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент напірника подушки зі слідами речовини бурого кольору.

Постановою слідчого зазначені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і вилучені фрагменти простирадла, матрацу, напірника подушки зі слідами речовини бурого кольору, можуть бути доказами такого злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

У той же час існує загроза втрати цих речових доказів у разі не накладення на них арешту.

Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на фрагменти простирадла, матрацу, напірника подушки зі слідами речовини бурого кольору. Арештом цих речей не будуть порушені чи суттєво обмежені чиї-небудь права.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слідчого в частині арешту вказаних речей можливо задовольнити, заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними.

Щодо накладення арешту на змиви речовини з поверхні підлоги, то слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання слідчого є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки такі змиви були зроблені стороною обвинувачення під час проведення слідчої дії огляду місця події, не мають власника, не є тимчасово вилученим майном у розумінні статті 167 КПК України, на яке відповідно до статті 170 КПК України може бути накладений арешт, а долучаються до матеріалів кримінального провадження та зберігаються у кримінальному провадженні як речові докази, в тому числі з метою їх послідуючого експертного дослідження.

Існування будь-якого ризику, передбаченого статтею 170 КПК України, щодо цих речей слідчим не доведено.

Слідчий суддя звертає увагу, що в разі дотримання вимог кримінального процесуального закону щодо порядку отримання та збирання речових доказів вищевказані змиви можуть зберігатися та використовуватися стороною обвинувачення як речові докази без накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на фрагмент простирадла зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент матрацу зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент напірника подушки зі слідами речовини бурого кольору, які були вилучені 01.08.2023 під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_6