Справа № 539/1712/23
Провадження № 1-кп/539/219/2023
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2023 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
19.05.2003 Лубенським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого 03.03.2005 умовно-достроково з не відбутою частиною покарання строком 10 місяців 26 днів;
29.09.2008 Оржицьким районним судом Полтавської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 1 місяць, звільненого 29.10.2008 по відбуттю строку покарання;
31.08.2010 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільненого 07.05.2013 умовно-достроково з не відбутою частиною покарання строком 1 рік 2 місяці 28 днів;
13.02.2015 Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, звільненого 12.06.2020 по відбуттю строку покарання;
14.09.2021 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 510 грн., знятий з обліку 18.11.2021 у зв`язку з оплатою штрафу;
10.01.2022 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 грн., знятий з обліку 15.02.2022 у зв`язку з оплатою штрафу;
22.06.2022 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., знятий з обліку 30.08.2022 у зв`язку з оплатою штрафу,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
суд, -
14 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на ЗО діб. У подальшому, указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, строк дії воєнногостану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб; указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб; указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб; указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Після цього, указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
В період з 03.02.2023 по 20.02.2023, в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_3 повторно вчинив ряд крадіжок чужого майна, поєднаних з проникненням у сховище, за наступних обставин.
Так, 03.02.2023 приблизно о 23 год. він проник через паркан на територію господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить потерпілій ОСОБА_5 , з метою крадіжки цінного майна.
У вказаний час та місці, ОСОБА_3 помітив на території господарства металеві вироби, після чого у нього виник умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна.
Упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, повторно викрав чавунну плиту пічного опалення, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/1 1 7-23/5221-ТВ від 24.03.2023 становить 583 грн. 33 коп., також вили з тримачем, вартість яких згідно висновку експерта №СЕ- 19/1 17-23/5222-ТВ від 27.03.2023 становить 176 грн. 67 коп., та п`ять прутів арматури №32 мм., А500С довжиною 2 метри, вартість яких згідно висновку експерта №СЕ-19/117-23/5271-ТВ від 28.03.2023 становить 1619 грн. 50 коп., що належить ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_3 разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2379 грн. 50 коп.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.
Крім того, 15.02.2023 приблизно о 23 годині, ОСОБА_3 , проник через паркан на територію господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , з метою крадіжки цінного майна.
У вказаний час та місці, ОСОБА_3 помітив на території господарства металеві вироби, після чого у нього виник умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна.
Упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна та повторно, викрав десять прутів арматури №32 мм., А500С довжиною 2 метри, вартість яких згідно висновку експерта №СЕ-19/117-23/5271-ТВ від 28.03.2023 становить 3 239 грн., що належить ОСОБА_5 .
Після цього ОСОБА_3 разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.
Крім того, 20.02.2023 приблизно о 23 годині, ОСОБА_3 проник через паркан на територію господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , з метою крадіжки цінного майна.
У вказаний час та місці ОСОБА_3 помітив на території господарства металеві вироби, після чого у нього виник умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна.
Упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна та повторно, викрав десять прутів арматури №32 мм., А500С довжиною 2 метри, вартість яких згідно висновку експерта №СЕ-19/117-23/5271 -ТВ від 28.03.2023 становить 3 239 грн. що належить ОСОБА_5 .
Після цього ОСОБА_3 разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнав повністю, у вчиненому щиро кається.
Показання ОСОБА_3 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд, за згодою учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_3 визнав повністю, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує його покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючи суть та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, утриманців не має, на обліку у лікарів не перебуває, а також усі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.185 КК України з випробуванням.
Призначення покарання в такий спосіб є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: один прут арматури, вили з дерев`яним тримачем, чавунну плиту залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_5 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на проведення товарознавчих експертиз №СЕ-19/117- 23/5221-ТВ від 24.03.2023; №СЕ-19/117- 23/5271-ТВ від 28.03.2023; №СЕ-19/117- 23/5222-ГВ від 27.03.2023 на загальну суму 2265,36 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1