Справа № 447/2493/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1131/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 28 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 28 серпня 2023 року, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність слідчої та прокурора відмовлено; у визнанні ОСОБА_8 такою, що не набула статусу підозрюваної - відмовлено; у скасуванні повідомлення від 08.01.2019 про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову про задоволення його скарги.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що слідчий суддя безпідставно дійшов висновку, що згідно з п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України відповідно до Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Прокурор ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції заперечив доводи апеляційної скарги, з тих підстав, що Закон № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року набрав чинності 29.11.2017. Відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному проваджені № 0000797 внесені 09.11.2017, тобто до набрання чинності внесених змін. Тому вважає, що ОСОБА_7 не має права на оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_8

ОСОБА_7 , у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки апеляційному суду не повідомив.

Разом з тим, ОСОБА_7 подав ряд клопотань, а саме про витребування матеріалів кримінального провадження №0000797, виклик свідків у кримінальному провадженні, витребування рішень у цивільних справах, оглянути матеріали судового провадження №11-сс/811/876/23.

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотань поданих ОСОБА_7 , оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей для прийняття рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття ОСОБА_7 , в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора щодо законності судового рішення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність слідчого та процесуального прокурора ОСОБА_9 яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити під час повідомлення та вручення повідомлення про підозру; визнати ОСОБА_8 такою, що не набула статусу підозрюваної; скасувати повідомлення від 08.01.2019 ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_7 слідчий суддя зазначив, що з матеріалів кримінального провадження № 0000797 від 09.11.2017, яке надане в судовому засіданні прокурором ОСОБА_10 слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження 0000797 від 09.11.2017, в рамках якого 08.01.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Зважаючи на те, що згідно з п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України відповідно до Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, слідчий суддя дійшов висновку, що адвокат ОСОБА_7 процесуальних підстав на звернення із скаргою про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 не мав, а тому відмовив у задоволенні його скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000797 від 09.11.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України. 08.01.2019 ОСОБА_8 у рамках кримінального провадження №0000797 від 09.11.2017 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, ч. 1 ст. 303 КПК 2012 року була доповнена п. 10, а отже, вказаний пункт за загальним правилом підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом, в частині таких змін.

Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.

Таким чином, з підстав зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру, у справах (кримінальних провадженнях) по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018.

На час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000797 від 09.11.2017, в межах якого ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, діяла редакція КПК України 2012 року, в якій положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачалося можливості оскарження повідомлення про підозру.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що адвокат ОСОБА_7 процесуальних підстав на звернення із скаргою про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 не мав, а тому слідчий суддя підставно відмовив у задоволенні його скарги.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 28 серпня 2023 рокупро відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4