Справа № 567/1013/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2023 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000117 по обвинуваченню ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Українка Острозького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.09.2022 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України зі встановленням іспитового строку 1 рік; 20.06.2023 ухвалою Острозького районного суду Рівненської області задоволено подання фахівця Рівненського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 14.09.2022

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи судимим 14.09.2022 Острозьким районним судом Рівненської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, 11.04.2023 в обідню пору доби (більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено), діючи повторно, в умовах воєнного стану введеного в дію Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, яким введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 №2915-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 строком на 90 діб (тобто до 20.05.2023), перебуваючи на території подвір`я житлового будинку ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , переслідуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «HARD ROCK Specialized» вартістю 2400 грн., який на праві власності належав ОСОБА_7 та був залишений її чоловіком - ОСОБА_8 там на тимчасове зберігання.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 11.04.2023 в обідню пору доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи повторно, в умовах воєнного стану введеного в дію Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, яким введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 №2915-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 строком на 90 діб (тобто до 20.05.2023), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом відкриття дверей, проник до приміщення житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав зварювальний інвертор марки «Дніпро-М» моделі «САБ-258Н» вартістю 1906 грн. 67 коп. та верстат для загострювання ланцюгів марки «Revolt» моделі «BG600» вартістю 1529 грн. 15 коп., які на праві власності належать ОСОБА_9 , всього викравши майна потерпілої на загальну суму загальну суму 3435 грн. 82 коп.

Під час судового розгляду між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури, якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000117 від 14.04.2023 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 11.07.2023 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 470, 472 КПК України. Потерпілими надано письмову згоду на укладення такої угоди.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 30.05.2023, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення яких ставиться йому у провину.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ч.1 ст.71 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечив, зазначивши, що його підзахисний свою вину у вчинені кримінального правопорушення як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає.

Потерпілі в підготовче судове засідання не з`явились. В поданих на адресу суду заявах надали згоду на затвердження угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження угоди їм зрозумілі.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч.4 ст.468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відносяться до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.4 ст.185 КК України.

Потерпілими надано письмові згоди на укладення прокурором угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання не встановлено.

Водночас, з урахуванням всіх обставин справи, ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність у нього попередньої судимості, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, при цьому дані про особу обвинуваченого не свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання чи є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, та враховуються судом при призначенні йому покарання в межах визначених санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Дане покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи ст.69-1 КК України до обвинуваченого, судом не встановлено, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, визначена угодою про визнання винуватості міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, оскільки передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідають один одному, а також те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Окрім того, при призначенні покарання суд враховує, що 14.09.2022 Острозьким районним судом Рівненської області ОСОБА_5 було засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення строком 5 років, з застосуванням ст.75 КК України зі встановленням іспитового строку 1 рік, тобто нові злочини ним вчинено під час іспитового строку, а тому покарання йому слід призначити за сукупністю вироків з застосуванням ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про те, що ОСОБА_5 слід визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, повторно та поєднаній з проникненням у житло та про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п.5 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям та відповідно до вимог п.7 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення трьох судових товарознавчих експертиз та однієї судової трасологічної експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 8604 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням зазначених експертиз.

При вирішенні питання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 суд виходить з того, що ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 30.05.2023 щодо ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При обранні запобіжного заходу було враховано, що ОСОБА_5 підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років і перебуваючи на волі він може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити нове кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд враховує, що на даний час немає доказів відсутності ризиків, передбачених п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням призначеного покарання у виді позбавлення волі, а також з метою уникнення ризиків, передбачених п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечення належного виконання вироку, суд приходить до висновку про доцільність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.314, 374, 475, 100, 122, 124 КПК України, суд

з а с у д и в:

затвердити угоду від 11.07.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 14.09.2022 у виді позбавлення волі строком п`ять років один місяць.

Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_5 з моменту затримання.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці - до 10.09.2023 з забороною цілодобово залишати житло - будинок АДРЕСА_1 протягом строку дії домашнього арешту, без дозволу суду з покладенням на ОСОБА_5 наступних обов`язків: прибувати за викликом до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись за межі населеного пункту в якому фактично проживає, а саме з с.Бубнівка Острозької МТГ Рівненського району Рівненської області, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; носити електронний засіб контролю. Визначити строк дії цих обов`язків, покладених на засудженого - до 10.09.2023.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 8604 грн.

Речові докази у справі - 6 (шість) фрагментів слідів пальців рук (папілярних узорів), які упаковано у сейф-пакети Експертної служби МВС №2844631, 4 (чотири) фрагментів слідів пальців рук (папілярних узорів), які упаковано у сейф-пакети Експертної служби МВС №2844637, дактилокарту ОСОБА_5 , яку упаковано у сейф-пакет Експертної служби МВС №2844586, які зберігаються в камері речових доказів ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - зберігати при матеріалах кримінального провадження, велосипед марки «HARD ROCK Specialized» зеленого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_7 , верстат для загострювання ланцюгів марки «Revolt» моделі «BG600», зварювальний інвектор марки «Дніпро-М» моделі «САБ-258Н», які передано на зберігання до камери речових доказів ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1