КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

особи, яка подала

апеляційну скаргу - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року про відмову в задоволенні скарги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2023 року відмовлено узадоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 11.06.2023 року про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя, з посиланням на вимоги ст. 214 КПК України зазначив, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Проте, заява ОСОБА_6 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень. Твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень суддями Конституційного суду має занадто узагальнений, абстрактний характер і наведені ним відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення, які є лише припущеннями, на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2023 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 11.06.2023 року про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язати вчинити дії.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки при розгляді скарги слідчий суддя вийшов за її межі та дійшов передчасного висновку про відсутність в діях суддів Конституційного суду України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки слідчого судді суперечать вимогам ст. 214 КПК України, оскільки повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві-повідомленні про кримінальне правопорушення, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавача, прокурор, а не слідчий суддя.

Також вказує, що згідно приписів ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, проте приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя фактично не надав оцінки факту бездіяльності Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, зосередившись на оцінці відомостей, наведених у заяві ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, чим вийшов за межі своїх повноважень.

Крім цього зазначає, що в заяві ОСОБА_6 про злочин міститься достатньо даних про вчинення кримінального правопорушення, а повноваження слідчого судді при розгляді скарг в порядку ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є прокурор, слідчий чи дізнавача вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймаються уповноваженою особою самостійно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження №761/21449/23 за скаргою ОСОБА_6 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи №761/21449/23, ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та просив зобов`язати Державне бюро розслідувань невідкладно внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення суддею Конституційного Суду України ОСОБА_7 та іншими суддями та розпочати досудове розслідування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя, з посиланням на положення ст. 214 КПК України та позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2021 року (справа №556/450/18) обґрунтовано зазначив, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення, і для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Отже, на переконання слідчого судді заява ОСОБА_6 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а його твердження про вчинення суддями Конституційного Суду України кримінального правопорушення має занадто узагальнений, абстрактний характер і наведені ним відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення, які є лише припущеннями, на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень.

Натомість, викладених у заяві ОСОБА_6 абстрактних припущень недостатньо, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Переглядаючи в порядку ст. 422 КПК України ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 11.06.2023 року про вчинення кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення(злочину), наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а отже відомості, які вказують на наявність ознак складу злочину чи кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що також узгоджується з вимогами ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження і щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Отже, вищенаведені положення КПК України дозволяють дійти висновку про те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які місять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

У постанові від 30.09.2021 року (справа №556/450/18) колегія суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду зауважила, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року в справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У листі Державного бюро розслідувань від 20.06.2023 року (а.с. 73-74) адресованого ОСОБА_6 у відповідь на його заяву від 11.06.2023 року про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України суддею Конституційного Суду України ОСОБА_7 та іншими суддями, які у складі Другої колегії суддів Другого сенату Конституційного Суду України постановили Ухвалу від 13.04.2023 року №58-2(ІІ)/2023 (у справі №2-1/2023(125/23) та внесли до неї нібито неправдиві відомості, зазначено, що зі змісту цієї заяви не вбачається достатніх обставин, які б свідчили про ознаки злочину, вчинених суб`єктами злочину, відносно яких проводить досудове слідство Державне бюро розслідувань, а тому відсутні підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 та належним чином мотивував прийняте рішення, вказавши на відсутність бездіяльності уповноважених осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою ОСОБА_6 .

Враховуючи, що заява ОСОБА_6 від 11.06.2023 року не містить об`єктивних даних, що свідчать про наявність ознак вчинення суддею Конституційного Суду України ОСОБА_7 та іншими суддями кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, колегія суддів вважає, що підстави для внесення уповноваженою особою ДБР зазначених у заяві ОСОБА_6 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні, про що обґрунтовано зазначив слідчий суддя у своєму рішенні.

При цьому, колегія суддів відмічає, що хоча кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення у заяві усіх складових злочину, проте це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву може вважатися таким документом і її подання тягне за собою процесуальні наслідки у виді безумовного внесення вказаних у цій заяві відомостей до ЄРДР.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2023 року обґрунтованою та належним чином вмотивованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_5 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року, якою відмовлено узадоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 11.06.2023 року про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії - без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ________________ _________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3