Справа № 148/973/23
Провадження №1-кп/148/129/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту - обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

за участю потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження №0000177, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рахни Польові Тиврівського району Вінницької області, громадянки України, українки, з неповною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

07.05.2023 близько 23:00 ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого згідно Закону про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 7664/2022 від 12.08.2022, прийшла до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживають: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою спільного вживання спиртних напоїв. Під час перебування у даному домоволодінні, ОСОБА_4 побачила у кімнаті будинку на дерев`яному столі телефон торгової марки «Хіаоті», серії «REDMI», моделі «REDMI А1», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , в якому перебувала сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 та карта пам`яті торгової марки «Ні-Rali», об`ємом 4Gb, який належить ОСОБА_6 і в цей час у неї виник умисел на крадіжку вказаного майна.

В подальшому, коли власник будинку ОСОБА_7 та його співмешканка ОСОБА_6 були відсутні у будинку, ОСОБА_4 , скориставшись цим, усвідомлюючи належність на праві приватної власності майна, яке знаходилось в кімнаті будинку ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, таємно, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон торгової марки «Хіаоті», серії «REDMI», моделі «REDMI А1», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку експерта №2866-2869/23-21 від 12.05.2023 становить 2800,00 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» вартість якої відповідно до висновку експерта №2866-2869/23-21 від 12.05.2023 становить 120,00 гривень та картою пам`яті торгової марки «Ні-Rali», об`ємом 4Gb вартість якої відповідно до висновку експерта №2866-2869/23-21 від 12.05.2023 становить 52,70 гривні, помістивши викрадене до кишені куртки, в яку була одягнута, покинула приміщення житлового будинку, тим самим розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2972,70 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, яка укладена 23.05.2023 між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

За змістом даної угоди прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести обвинувачена у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням строком один рік та відповідно до вимог ст. 76 КК України покладенням на ОСОБА_4 обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. Просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджене покарання, при цьому вказала, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Захисник ОСОБА_5 підтвердив позицію обвинуваченої, заявив про відсутність будь-якого впливу на його підзахисну, добровільність укладення нею угоди, а тому просив затвердити угоду у кримінальному провадженні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання. Зазначив, що потерпіла ОСОБА_6 надала свою письмову згоду на укладення ними угоди про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що шкода їй повністю відшкодована, вона не має претензій до обвинуваченої. Також зазначила, що під час досудового розслідування вона дійсно надала прокурору письмову згоду на укладення угоди з ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Суд, вислухавши обвинувачену, захисника, прокурора, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить наступних висновків.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У пункті 2 ч. 1 ст. 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, подана на затвердження угода про визнання винуватості, у повній мірі відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо її форми та змісту, датована та підписана відповідними сторонами, включаючи захисника, участь якого з моменту її ініціювання є обов`язковою.

Кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_4 за максимальною санкцією відповідно до визначеної у ст. 12 КК України класифікації є тяжким злочином, можливість застосування угоди про визнання винуватості щодо якого прямо передбачена законом.

Погоджене сторонами угоди покарання перебуває в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та повністю усвідомлює наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, за результатом чого не отримано заяв сторін про відмову від угоди про визнання винуватості.

Суд також переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним і воно не стало наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, встановлено судом і те, що потерпіла ОСОБА_6 23.05.2023 надала свою письмову згоду прокурору на укладення з обвинуваченою угоди, що підтвердила і в судовому засіданні.

Отже, в підготовчому судовому засіданні судом встановлено відповідність умов угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, визначено правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненням якого шкода заподіяна інтересам конкретної особи, яка надала свою згоду на укладення угоди, тяжкість даного кримінального правопорушення передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не виявлено обгрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним; чи виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є очевидно неможливим; не виявлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, що у сукупності дає підстави для висновку про відсутність в даному конкретному випадку застережених законом підстав для відмови у затвердженні умов угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також судом враховується, що ОСОБА_4 задовільно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 23.05.2023 між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої в дохід держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 473-475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.05.2023, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000177.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4. ст. 185 КК України, призначивши їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк іспитового строку обчислювати з 18.07.2023.

Речові докази: телефон марки «Redmi A1», чорного кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 та картою пам`яті «MicroSD 4 Gb», які передано на відповідальне зберігання власнику, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 , - залишити останній за належністю, скасувавши з них арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.05.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1911,84 грн. (одну тисячу дев`ятсот одинадцять гривень вісімдесят чотири копійки) витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України

Суддя ОСОБА_1