Справа № 451/520/23
Провадження № 1-кп/451/71/23
ВИРОК

іменем України

06 червня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/520/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали об`єднаного кримінального провадження за № 0000757 від 20.12.2022 та № 0000008 від 21.01.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бишів Радехівського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , по даній справі під вартою не перебував, раніше неодноразово судимий, останні рази:

- 27.10.2017 Радехівським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, звільнений з місць позбавлення волі 20.07.2020 року,

- 20.10.2021 Радехівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

- 16.02.2023 Кропивницьким районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 185, ст. 395 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

учасники провадження - представник потерпілого ОСОБА_6

за участю прокурора, обвинуваченого

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, який введений 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 ( із подальшими змінами), повторно, оскільки попередня судимість за аналогічні злочини не знята та не погашена у встановленому законом порядку - 31.12.2022 близько 18:40 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що по вулиці Львівська, 31 в місті Радехів Червоноградського району Львівської області, таємно з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, за відсутності уваги сторонніх осіб, викрав із торгового стелажу вказаного магазину одну пляшку лікеру «Шеріданс» вартістю 463 гривень 75 копійок, яку заховав в штани, після чого, не розрахувавшись за вказаний товар, покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 463 грн. 75 коп.

Матеріальна шкода не відшкодована, цивільний позов представником потерпілого заявлений на суму 463 грн. 75 коп.

Такими діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 з метою отримання незаконного прибутку від збуту вогнепальної зброї на території Червоноградського району Львівської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав, після чого почав незаконно зберігати з метою незаконного збуту вогнепальну нарізну зброю, а саме однозарядну гвинтівку «ТОЗ - 8», калібру 5,6мм. № НОМЕР_1 промислового виробництва СРСР, яка являється вогнепальною нарізною зброєю, придатна до стрільби. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свої злочинні наміри, з метою незаконного збагачення від збуту нарізної вогнепальної зброї, 06.01.2023 о 09:35 год. перебуваючи на території колишнього Радехівського пивзаводу, що по АДРЕСА_2 продав ОСОБА_7 вищевказану однозарядну гвинтівку «ТОЗ - 8», калібру 5,6мм. № НОМЕР_1 за що отримав від нього грошові кошти в сумі 8000 гривень.

Такими діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 27.07.2022 було встановлено адміністративний нагляд строком на 6 місяців з наступними обмеженнями: заборона виїзду за межі Радехівської ОТГ Червоноградського району Львівської області без повідомлення ВП № 1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області; заборона відвідувати торгові заклади, де продаються алкогольні напої на розлив; заборона виходу з помешкання, що в АДРЕСА_1 з 22:00 год. до 06:00 год. щоденно; прибувати на реєстрацію у ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області кожної першої і третьої п`ятниці місяця до 11:00 год.. Незважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від встановленого йому адміністративного нагляду, без повідомлення ВП № 1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області самовільно покинув місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та був відсутній за місцем проживання в період часу з 13.01.2023 по 21.01.2023, а також 20.01.2023 не прибув на реєстрацію, поїхав в м. Кропивницький, Кіровоградської області, де вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України, а саме порушив правила адміністративного нагляду - самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 395 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальних актах. Додатково зазначив, що дійсно 31.12.2022 близько 18:40 год. зайшов у магазин «Рукавичку», що по вулиці Львівська, 31 в місті Радехів Червоноградського району Львівської області з метою викрасти алкоголь, бо грошей на купівлю такого не мав; тому шляхом вільного доступу, за відсутності уваги сторонніх осіб, взяв із торгового стелажу пляшку лікеру «Шеріданс» та заховав в штани, після чого, не розрахувавшись за вказаний товар, покинув приміщення магазину, лікер випив при святкуванні Нового року, шкоду не відшкодував. Викрадаючи лікер чітко усвідомлював те, що вчиняє крадіжку і знав, що в Україні війна і введений воєнний стан.

Крім того, точної дати та місця не пам`ятає, оскільки це було давно, на території Червоноградського району Львівської області в одному із будинків на горищі, адреси не пам`ятає, знайшов (придбав) та зберігав за місцем свого проживання з метою продати однозарядну гвинтівку «ТОЗ - 8», калібру 5,6 мм. № НОМЕР_1 промислового виробництва СРСР. Так, 06.01.2023 о 09:35 год. на території колишнього Радехівського пивзаводу, що по АДРЕСА_2 продав ОСОБА_7 однозарядну гвинтівку «ТОЗ - 8» за 8000 гривень.

Також, не заперечує той факт, що знаючи про встановлений відносно нього адміністративний нагляд та обмеження згідно ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 27.07.2022 - був відсутній за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 з 13.01.2023 по 21.01.2023, а також 20.01.2023 не прибув на реєстрацію, бо поїхав в м. Кропивницький, Кіровоградської області, де вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України.

Розкаюється у вчиненому, готовий понести покарання за вчинене, просив суворо не карати, цивільний позов визнав повністю та зобов`язується по мірі можливості повернути кошти.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, цивільний позов підтримав та просив його задовольнити, щодо призначеного покарання обвинуваченому, то покладається на розсуд суду.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 395 КК України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, так як він незаконно придбав, зберігав та збув вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст. 395 КК України, оскільки він вчинив самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином; кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_3 не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочину.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинені діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263, ст. 395, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України слід призначити у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_3 раніше був засуджений вироком Кропивницького районного суду м. Кіровоград від 16.02.2023 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вказано у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суд від 01.06.2020 №766/39/17, при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Як вбачається із обвинувального акту та встановлено судом, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення 31.12.2022, 06.01.2023, а також в період 13.01.2023 по 21.01.2023, тобто до ухвалення останнього за часом вироку щодо нього, а саме вироку Кропивницького районного суду м. Кіровоград від 16.02.2023.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у порядку, визначеному ч. 4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Кропивницького районного суду м. Кіровоград від 16.02.2023.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд прийшов до такого висновку.

Згідно із ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичній особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із врахуванням вказаних норм, оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду потерпілому ТзОВ ТВК «Львівхолод», відтак цивільний позов слід задовольнити.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження слід вирішити відповідно до статті 174 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 395 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 міс.;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 міс..

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень та у відповідності до правил, передбачених ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, із врахуванням вироку Кропивницького районного суду м. Кіровоград від 16.02.2023, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяців позбавлення волі, зарахувавши покарання відбуте частково за попереднім вироком Кропивницького районного суду м. Кіровоград від 16.02.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ТзОВ ТВК «Львівхолод» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ТзОВ ТВК «Львівхолод» ( м. Львів, вул. Угорська, 22 ЄДРПОУ 1553681), матеріальну шкоду в сумі 463 ( чотириста шістдесят три) грн. 75 коп..

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/114-23/594-Бл від 12.01.2023) 1 510, 24 грн.;

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 09.01.2023 (справа № 459/52/23) - скасувати.

Речові докази оптичний диск із нагрудної камери поліцейського, який згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 23.01.2023 визнаний речовим доказом та зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження; - цифровий диск СD-R який згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 19.04.2023 визнаний речовим доказом та зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження; однозарядну гвинтівку «ТОЗ - 8», калібру 5,6мм. № НОМЕР_1 промислового виробництва СРСР яка згідно постанови від 06.01.2023 прилучена до кримінального провадження в якості речового доказу і передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів до Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області конфіскувати в дохід держави;

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті 06.06.2023.

Головуючий суддяОСОБА_8