Ухвала

14 червня 2023 року

м. Київ

Справа № 1-26/2004

Провадження № 13-43зк23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянула заяву ОСОБА_15 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року за виключними обставинами і

ВСТАНОВИЛА:

За вироком Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року ОСОБА_15 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 289, частиною 2 статті 194, частиною 3 статті 357, частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК) до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22 березня 2005 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У заяві ОСОБА_15 порушує питання про перегляд і скасування постановленого щодо нього вироку за виключними обставинами та направлення справи на новий судовий розгляд.

На обґрунтування своїх вимог зазначає про порушення апеляційним судом як судом першої інстанції статті 28 Конституції України, статей 3, 6, 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) стосовно тримання його під час судового розгляду в залі суду за металевою огорожею, що на його думку є приниженням його гідності. Зазначає, що раніше він не був судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, в залі суду були представники конвою, а тому не існувало небезпеки того, що він міг утекти з зали суду або завдати будь якої іншої шкоди.

Як на джерело права ОСОБА_15 посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Луценко проти України (№ 2)» від 11 червня 2015 року (заява № 29334/11). У цьому рішенні ЄСПЛ констатував, серед іншого, порушення статті 3 Конвенції у зв`язку з поміщенням заявника до металевої клітки під час судового розгляду. Про це рішення ЄСПЛ заявнику стало відомо 22 травня 2023 року.

Велика Палата Верховного Суду (далі - Велика Палата) перевірила дотримання заявником порядку, строків звернення, відповідність заяви вимогам статті 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і дійшла висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за виключними обставинами з таких міркувань.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 459 КПК підставою для перегляду вироку, ухвали за виключними обставинами визнається встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань під час вирішення судом даної справи. Звернутися до суду з заявою про такий перегляд згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 461 КПК вправі лише особа, на користь якої постановлено рішення міжнародної судової установи.

Рішення ЄСПЛ, на яке заявник посилається в обґрунтування своїх вимог, було ухвалено щодо іншої особи. ЄСПЛ не приймав рішень, якими б констатував порушення Україною міжнародних зобов`язань під час вирішення судом кримінальної справи щодо ОСОБА_15 .

Зважаючи на те, що підстави для здійснення кримінального провадження за виключними обставинами відсутні, у його відкритті за заявою ОСОБА_15 слід відмовити.

Керуючись статтями 463, 464 Кримінального процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_15 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року.

Заяву ОСОБА_15 та всі додані до неї матеріали повернути особі, яка їх подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_9
ОСОБА_3 ОСОБА_10
ОСОБА_4 ОСОБА_11
ОСОБА_5 ОСОБА_12
ОСОБА_6 ОСОБА_13
ОСОБА_7 ОСОБА_14
ОСОБА_8