ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1614/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001790, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на продовження існування встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність обґрунтованої підозри, та вважаючи, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 , думку якого підтримав обвинувачений, категорично заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Вказав, що цілком достатнім буде застосування домашнього арешту цілодобово.

Вислухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.

Так, під час досудового розслідування ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено в ході судового провадження.

Не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, в даному конкретному випадку суд вважає підозру відносно обвинуваченого у вчиненні злочину небезпідставною, оскільки кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом. При цьому обґрунтованість обвинувачення перевірятиметься судом, який здійснює судовий розгляд, шляхом оцінки наданих сторонами кримінального провадження та потерпілим доказів при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Також суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до у ваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Також, суд враховує те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також беручи до уваги відсутність доказів постійного офіційного джерела доходу та наявності міцних соціальних і сімейних зв`язків, з огляду на ступінь тяжкості правопорушення, вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про те, що наведені обставини збільшують ризики втечі та вчинення нового кримінального правопорушення настільки, що їх неможливо відвернути, не продовживши строк тримання під вартою, так як достатні стримуючі фактори, які би свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Також, на даний час розгляд кримінального провадження триває, що, на думку суду, свідчить про можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків та потерпілу.

Відомостей, які би свідчили про неможливість подальшого перебування ОСОБА_5 під вартою, немає.

З урахуванням викладеного суд погоджується з доводами прокурора про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому суд вважає необхідним залишити без зміни раніше визначений розмір застави, оскільки саме такий розмір застави зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 04 листопада 2023 року включно.

У разі внесення застави в розмірі 53680 гривень, на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання документа, що це підтверджує, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з роз`ясненням зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду, а також з покладенням на нього строком на 2 місяці з моменту звільнення з-під варти наступних обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному провадженні.

Роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з моменту оголошення до Київського апеляційного суду.

Головуючий: