В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 542/595/23

Кримінальне провадження № 1-кп/542/77/23

30 травня 2023 року Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2023 за № 0000058 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Копейськ Челябинської області, росія, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01 квітня 2023 року, близько 12 год 15 хв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які перебували по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характ свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 правою рукою схопив дерев`яну палицю, довжиною 63 см, шириною 2,2 см*4,2 см, яка знаходилась в клумбі, та, стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_5 , наніс нею останньому один удар в лобну область. Відразу після чого ОСОБА_4 , не змінюючи положення свого тіла, вищевказаною палицею наніс ОСОБА_5 ще один удар в лобну область. Після чого, ОСОБА_4 схопив обома руками ОСОБА_5 в області тулубу та вони впали на асфальтне покриття дороги, внаслідок чого ОСОБА_5 вдарився лівою рукою в ліктьовій області об асфальтне покриття. Продовжуючи побиття ОСОБА_4 , лежачи на ОСОБА_5 обличчям до його обличчя, кулаками правої та лівої рук наніс останньому почергово два удари в області обох очей. Під час бійки з ОСОБА_4 ОСОБА_5 два рази вдарився лівим коліном об асфальтне покриття дороги. Також в ході сутички гр. ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 близько трьох ударів кулаками правої та лівої рук по тулубу.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 76 від 06.04.2023 на тілі гр. ОСОБА_5 встановлені наступні тілесні ушкодження:

-забійні рани в лобній ділянці, які утворились від не менш як двохкратної дії тупого твердого предмету (предметів), вектор дії якого (яких) був направлений переважно спереду-назад;

-синці: в ділянці обох повік лівого та правого очей, по середнє - ключичній лінії зліва в проекції 6-го міжребір`я, в лівій боковій ділянці живота, по середнє пахвовій лінії зліва в проекції 5-го міжребір`я; садна: на задній поверхні лівої ліктьової ділянки, на передній поверхні лівої колінної ділянки, в кількості двох; синці та садна утворилися від не менш як восьми кратної дії тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні та конструкційні особливості контактної поверхні якого (яких) не відобразилися, а вектор був різнонаправлений.

За ступенем тяжкості виявлені на тілі у гр. ОСОБА_5 тілесні ушкодження кваліфікуються наступним чином:

-забійні рани в лобній ділянці, кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

-синці та садна, кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: в нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 20 квітня 2023 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про примирення, просили її затвердити, при цьому обвинувачений та потерпілий підтвердили свою згоду на застосування щодо обвинуваченого узгодженої в угоді міри покарання.

Сторони угоди в судовому засіданні також зазначили, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125КК України, визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про примирення між потерпілим та ним.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи, що між потерпілим та підозрюваним досягнуто угоди про примирення, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що між сторонами кримінального провадження потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 20 квітня 2023 року укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторонами угоди було узгоджено покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-471 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 5 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, примирився із потерпілим, не перебуває під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, характеризується позитивно.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, що інкримінується обвинуваченому є проступком.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, а обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені потерпілим та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65, 66, 67 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного. Сторонами угоди узгоджено покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

При цьому, в ході судового розгляду не здобуто відомостей, які б перешкоджали застосувати такий вид покарання відповідно до положень ст. 56 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність претензій фінансового характеру у потерпілого, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між потерпілим та обвинуваченим угоди про примирення, призначення останньому узгодженого сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 20 квітня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2023 за № 0000058, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Речовий доказ дерев`яну палицю довжиною 63 см, шириною 2,2*4,2 см знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим про примирення може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор, відповідно, мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1