Провадження №11-кп/824/3301/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, 13.06.2020 року, приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на автомобільній мийці, розташованій по вулиці Мальовничій, 42, в місті Києві, незаконно заводів транспортним засобом - автомобілем сірого кольору марки "MERCEDES-BENZ" моделі «С-200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чим завдав своїми діями матеріального збитку потерпілому ОСОБА_8 .

Так, 12.06.2020 року, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_8 , залишив належний йому автомобіль сірого кольору марки "MERCEDES-BENZ" моделі «С-200», реєстраційний номер НОМЕР_1 на автомобільній мийці, розташованій по вулиці Мальовничій, 42 в місті Києві, передавши адміністрації даної мийки ключі від замка запалювання, не надаючи при цьому дозволу на керування та користування належним йому автомобілем.

Після цього, 13.06.2020 року приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_7 , який не офіційно працював на автомобільній мийці, розташованій по вулиці Мальовничій, 42, в місті Києві, після вживання спиртних напоїв, перебуваючи в приміщенні вказаної автомобільної мийки та маючи доступ до ключів та самого автомобіля сірого кольору марки "MERCEDES-BENZ" моделі «С-200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , вирішив ним незаконно заволодіти.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, в супереч волі власника, проник до салону даного автомобіля, після цього привів у дію двигун внутрішнього згорання та керуючи вказаним автомобілем, поїхав з місця вчинення злочину, маючи при цьому змогу розпоряджатись викраденим автомобілем на власний розсуд, таким чином незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем сірого кольору марки "MERCEDES-BENZ" моделі «С-200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 . В подальшому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи викраденим ним автомобілем сірого кольору марки "MERCEDES-BENZ" моделі «С-200», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Центральній, у селі Криліївка, Ружинського району, Житомирської області був зупинений та викритий працівниками поліції.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, прокурор вказує на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Прокурор зазначає, що судом не надано належної оцінки обставинам кримінального провадження, зокрема, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, із наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 289 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра чи лікаря нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав його щире каяття, обставиною, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах мінімальної межі встановленої санкцією ч. 1 ст. 289 КК України, але з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності пом`якшуючої обставини, даних про особу обвинуваченого, його щирого каяття, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому визнав за доцільне застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки, призначена судом першої інстанції вид і міра покарання, з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням є обґрунтованим, а встановлений іспитовий строк буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги прокурора за яких він вважає призначене судом покарання невідповідним ступеню тяжкості та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, колегія суддів вважає непереконливими.

Обставини, на які вказує в поданій апеляційній скарзі прокурор, а саме щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, були належним чином враховані місцевим судом.

Переконливих доводів на спростування висновків місцевого суду прокурором в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 289 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: