Справа 755/4568/23 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3572/2023 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні № 0000811, -

в с т а н о в и в :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

На даний вирок потерпілим ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_4 подано спільну апеляційну скаргу, в якій вони просили скасувати вирок в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд прийшов переконання про необхідність її повернення з огляду на наступне.

За правилами п.7 ч.1 ст.393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

Аналіз положень п.7 ч.1 ст.393 КПК Українивказує на те, що потерпілий або його законний представник чи представник як суб`єкти апеляційного оскарження є носіями приватного інтересу.

Приватний інтерес у кримінальному процесі це інтерес не наділених державно-владними функціями учасників кримінального провадження, а також інтерес суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, зумовлений їх соціальним статусом приватної особи, а не кримінальним процесуальним статусом.

Положення, передбачені п.7 ч.1 ст.393 КПК України, наділяють правом потерпілого або його законного представника чи представника на апеляційне оскарження у частині, що стосується інтересів потерпілого, та містить обмеження в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У даному випадку оскарження потерпілим ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_4 вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року з підстав необґрунтованого звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, враховуючи законодавчі застереження, які передбачені п.7 ч.1 ст.393 КПК України, становлять приватний інтерес потерпілого у контексті права відстоювати свою позицію і намагатись встановленими законом засобами досягти зміни або скасування судового рішення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження (а.п. 20), потерпілий ОСОБА_3 судді місцевого суду адресував заяву, у якій повідомив про відсутність намірів заявляти цивільний позов у кримінальному провадженні, просив судовий розгляд провести без його участі, а в частині призначення покарання поклався на розсуд суду. Тобто, приватний інтерес потерпілого ОСОБА_3 в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 був віднесений до судового розсуду та дискреційних повноважень суду при призначенні покарання.

За таких обставин, порушені в апеляційній скарзі потерпілим ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_4 аргументи щодо незаконності вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 не стосується тих вимог, які були заявлені потерпілим в суді першої інстанції, тобто в частині, яка не стосується приватного інтересу потерпілого.

Наведене свідчить про те, що потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 не є особами, які мають право на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 із наведених підстав.

Із урахуванням наведеного, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 , на підставі п.2 ч.3 ст.399 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 393, 395, 399 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст.424 КПК України.

Суддя ОСОБА_2