ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3595/23 Провадження 1-кс/636/823/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді Дворічанського районного суду Харківської області ОСОБА_3 про самовідвід,

встановив:

12.09.2023 в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 надійшла заява судді Дворічанського районного суду Харківської області ОСОБА_3 про самовідвід по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.190, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.3 ст.369 КК України.

Суддя ОСОБА_3 обґрунтовує даний самовідвід тим, що ОСОБА_4 тривалий час працював на посаді прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, з яким він з 2014 року періодично спілкувався до теперішнього часу по різним, в тому числі правовим питанням.

Суддя, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необґрунтованість заявленого самовідводу виходячи з наступного.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 9/ed_2019_09_25/pravo1/T124651.html?pravo=1#619" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України», Європейський суд вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

Указом Президента України від 24.04.2012 №286/2012 ОСОБА_3 призначено на посаду судді Дворічанського районного суду Харківської області.

Рішенням Голови Верховного суду від 23.12.2022 суддю Дворічанського районного суду Харківської області ОСОБА_3 відряджено до Чугуївського міського суду Харківської області.

З матеріалів кримінального провадження №0000578 від 08.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.190, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.3 ст.369 КК України вбачається, що ОСОБА_4 працював на посаді прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області та кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, вчинене у грудні 2021 року.

Отже, суддя ОСОБА_3 є суддею Дворічанського районного суду Харківської області, а прокурор ОСОБА_4 , працював на посаді прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, тобто його повноваження не розповсюджувалися на Дворічанський район Харківської області та він не був дотичним до Дворічанського районного суду Харківської області.

Крім того, після відрядження судді Дворічанського районного суду Харківської області ОСОБА_3 до Чугуївського міського суду Харківської області 23.12.2022 ОСОБА_4 не здійснював повноваження прокурора.

Сам по собі факт того, що суддя Дворічанського районного суду Харківської області ОСОБА_3 з 2014 року знає ОСОБА_4 , як працівника прокуратури не може бути обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості судді.

Окрім того, інші судді цього ж суду, судді інших судів незалежно від територіальності, спеціалізації та інстанційності та прокурори є між собою колегами, що само по собі не є переконливим фактом, який міг би викликати сумнів щодо безсторонності суддів в юридичному просторі.

З врахуванням вищезазначеного, підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Дворічанського районного суду Харківської області ОСОБА_3 не встановлено.

Судовим розглядом не встановлено наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді Дворічанського районного суду Харківської області ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.190, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.3 ст.369 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді Дворічанського районного суду Харківської області ОСОБА_3 є такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на те, що заявлений самовідвід не містить обставин, передбачених ст. 75 КПК України

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні заяви судді Дворічанського районного суду Харківської області ОСОБА_3 про самовідвід по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.190, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.3 ст.369 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1