Категорія: ст. 303 КПК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала суду вмотивована тим, що слідчим суддею не виявлено належних доказів на підтвердження того, що уповноваженою особою ДБР отримано наведену заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, зокрема матеріали скарги лише містять скриншот з підтвердженням направлення такої заяви на електронну адресу отримувача, при цьому даний скриншот не підтверджує того факту, що ДБР отримано згадану заяву ОСОБА_6 . Водночас, дослідивши заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що заява не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення окремими особами саме кримінального правопорушення (передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України), на які міститься посилання у заяві про кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.07.2023р.; постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань внести до ЄРДР відомості за повідомленням від 13.06.2023 №1953 та розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення суддями Касаційного адміністративного суду Верховного Суду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, з надісланням заявнику на його електронну адресу витягу з ЄРДР протягом 24 годин з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що жодного повідомлення про помилку відправки електронного повідомлення або неприйняття з якоїсь причини електронною скринькою ДБР, не надходило, а тому підстав припускати про недоставлення електронного листа до ДБР у слідчого судді не було.

Вказує, що заява містить обставини, що мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України, а прерогатива визначення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення належить слідчому, а не заявника або слідчому судді.

Представник прокуратури та апелянт в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання, повідомлялись належним чином, а тому враховуючи положення ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутність прокурора та апелянта.

Як зазначено у п. 66 справи Європейського суду з прав людини "Смірнова проти України" розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (Frydlender v. France, N 30979/96, параграф 43, ECHR 2000-VII). Крім того, відповідно до п. 69 даної справи обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи (Mitchell and Holloway v. the United Kingdom, no. 44808/98, параграф 56, рішення від 17 грудня 2002 року).

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

05 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кожен, хто вважає, що його права і свободи порушуються, повинен мати право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо порушення вчинили особи, діючи в ролі офіційних осіб (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

З матеріалів провадження вбачається, що 13.06.2023 року ОСОБА_6 подав заяву до Державного бюро розслідувань про вчинення кримінального правопорушення. /а.с. 7-11/

На час звернення зі скаргою до Шевченківського районного суду міста Києва, заявник відповідних відомостей про те, що дані за заявою від 13.06.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань не отримував.

Приписами ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з частиною четвертою цієї статті Кодексу слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Вимоги даної норми КПК України є імперативними, не підлягають широкому тлумаченню та будь-які виключення з них не допускаються.

З матеріалів провадження вбачається, що за поштовою адресою Державне бюро розслідувань було надіслано заяву ОСОБА_6 від 13.06.2023 р., отже посилання суду на те, що скриншот з підтвердженням направлення такої заяви на електронну адресу отримувача не підтверджує того факту, що ДБР отримано згадану заяву ОСОБА_6 , є неспроможними, оскільки суд, при розгляді скарги, повинен належним чином перевірити наявні докази в матеріалах провадження та подану скаргу.

Крім того, враховуючи, що заява ОСОБА_6 від 13.06.2023 року формально містить відомості про вчинення кримінального правопорушення, уповноважена особа зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Посилання слідчого судді на те, що заява не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення окремими особами саме кримінального правопорушення (передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України), на які міститься посилання у заяві про кримінальне правопорушення, є помилковим, оскільки, визначений у ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами фактичних обставин справи для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Крім того, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Тому неприпустимою є здійснена слідчим суддею в своєму рішенні оцінка фактичних обставин, викладених у заяві про кримінальне правопорушення, з огляду на стадію кримінального провадження, а також беручи до уваги питання, що вирішуються під час розгляду зазначеного виду скарги.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкоджали або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді місцевого суду і постановлення нової ухвали про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та призначення нового розгляду цього провадження слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4