Справа № 750/6219/21
Провадження № 11-кп/824/2375/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задоволено частково. Продовжено ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 48 днів до 13 червня 2022 року включно з подальшим триманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор». У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на домашній арешт відмовлено.

Таке рішення, суд мотивував тим, щообраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвал суду не перестали існувати, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було. За наявності вищенаведених ризиків та особи обвинуваченого, а також з врахуванням того, що останній може переховуватися від суду та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і запропонований стороною захисту, не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року.

Крім того, захисник ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали судді, оскільки повний текст ухвали отриманий поштою 02 травня 2022 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 27 квітня 2022 року суд першої інстанції продовжив запобіжний захід, який вже закінчився 14 квітня 2022 року, посилаючись на положення ч. 6 ст.615 КПК України, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про тримання під вартою строк продовжується автоматично.

При цьому, як на підставу розгляду справи 27 квітня 2022 саме в Яготинському районному суді Київської області суд зазначає Розпорядження голови ВС від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22.

Наголошує, що суд 27 квітня 2022 року розглядає клопотання прокурора саме на підставі Розпорядження від 08 березня 2022 року, то це означає, що з 09 березня 2022 року Яготинський районний суд Київської області вже мав відповідні повноваження, що одночасно означає, що можливість розгляду питання тримання під вартою була з 09 березня 2022 року по 14 квітня 2022 року, але прокурор пропустив строк подання клопотання та подав його тільки 25 квітня 2022 року.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Cт. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ч. 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000552 від 25 лютого 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком н 48 днів до 13 червня 2022 року включно з подальшим триманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Прийняте рішення, суд мотивував тим, що з матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора вбачається наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, в ході вирішення питання продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, судом, на підставі наданих стороною обвинувачення матеріалів, у відповідності до ст. 178 КПК України, було встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких майнових злочинів, що передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Раніше обвинувачений ОСОБА_6 п`ять разів засуджувався за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини, вчинені в різних областях України, зокрема, в Хмельницькій області, Львівській області, Запорізькій області, Харківській області та Житомирській області. Останній раз обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений 27 грудня 2016 року Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України до 8 років позбавлення волі та звільнився з місць позбавлення волі 07 червня 2018 року по відбуттю строку покарання. Згідно оновлених даних ГУ НП в Чернігівській області та інформації порталу «Судова влада України» в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 . Наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 п`яти судимостей в різних областях вказує на відсутність постійної прив`язки до місця мешкання в м. Дніпрі, також відсутні об`єктивні дані про місце роботи та законні джерела доходу обвинуваченого ОСОБА_6 . Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд встановив, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не забезпечить мети застосування запобіжного заходу, оскільки до обвинуваченого ОСОБА_6 раніше застосовувалися запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, які не забезпечили в повній мірі виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігли ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу.

Ухвалюючи своє рішення про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_6 під вартою, суд першої інстанції в повному об`ємі та правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Суд, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 199 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора і дійшов вмотивованого висновку про необхідність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, зважаючи на особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимий, характер інкримінованого злочину, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, відсутність об`єктивних даних про місце роботи та законні джерела доходу можуть спонукати останнього переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Більше того, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на обставини того, що раніше застосовані до обвинуваченого запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не забезпечили в повній мірі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігли ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою після закінчення строку дії попередньої ухвали та відсутність в матеріалах справи доказів неможливості здійснювати правосуддя Деснянським районним судом м. Чернігова, то колегія суддів зазначає, що відповідні доводи є аналогічними тим, які були заявлені захисником ОСОБА_5 при вирішення судом першої інстанції питання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою і відповідним доводам вже була надана належна правова оцінка.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3