Справа № 728/921/21
Провадження № 1-в/740/97/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого за п.13 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_4 про тимчасове залишення у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 березня 2022 року за п.13 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі.

05 травня 2023 року ухвалою Чернігівського апеляційного суду вказаний вирок залишено без змін та набрав законної сили.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, у якій просить тимчасово залишити його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви засудженого.

Встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 березня 2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, і призначено йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вказаний вирок оскаржувався у апеляційному порядку і 05 травня 2023 року набрав законної сили .

Згідно листа Державної установи «Чернігівській слідчий ізолятор» ОСОБА_4 на цей час перебуває у Чернігівському СІЗО.

Частиною 2 ст.43 КПК України встановлено, що засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок щодо якого набрав законної сили.

Відповідно до ч.3 ст.43 КПК України засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Отже, процесуальний статус обвинуваченого є базовим для процесуального статусу засудженого у подальших стадіях судового провадження, які пов`язані із переглядом судових рішень, тобто, в порядку ст.42 КПК України засуджений має право ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження.

Крім того, правовий статус засудженого зберігається за ним і при виконанні судових рішень (розділ 8 КПК України).

Підпунктом «с» пункту 3 ст.6 та п.1 ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, передбачено право кожного, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, в тому числі захищати себе, а також право особи на отримання інформації.

Відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини, що викладені в п.69 рішення у справі «Андрій Захаров проти України» від 07.01.2016, у п.84 рішення у справі «Іглін проти України» від 12.04.2012, у п.63 рішення у справі «Найден проти України», у п.п.103-108 рішення у справі «Василь Іващенко проти України» від 26.10.2012, у п.п.23-26 рішення у справі «Гербей та інші проти України» від 21.07.2016, у рішенні «Мушинський проти України» від 15.09.2016 Європейський суд визнає порушенням прав людини у випадку незабезпечення доступу ув`язненій особі для ознайомлення з матеріалами справи щодо неї та у випадку відмови суду у клопотанні заявника про надання для ознайомлення необхідних документів.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд не вбачає законних підстав для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктами 12, 14 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі, а також інші питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

На час звернення засудженого ОСОБА_4 до суду з цим клопотанням він перебуває в Державної установи «Чернігівській слідчий ізолятор».

За таких обставин, суд вважає за необхідне тимчасово залишити засудженого у слідчому ізоляторіз подальшим етапуванням до ІТТ №3 м.Ніжина для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст.425, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 березня 2022 року за п.13 ч.2 ст.115 КК України, тимчасово залишити у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» з подальшим етапуванням з Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» до ІТТ №3 м.Ніжина для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Етапувати в найближчий час ОСОБА_4 з Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» до ІТТ №3 м.Ніжина для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, про що попередньо повідомити Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», ІТТ №3 м.Ніжина та до відома засудженому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1