справа №176/2084/23
провадження №1-кп/176/169/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 20.06.2023 року за № 0000026, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, на обліку в територіальному центрі зайнятості населення не перебуває, підприємницькою діяльністю не займається, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, опікуном не призначався, особою з інвалідністю за висновком МСЕК не являється, державних відзнак та нагород не має, не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою АДРЕСА_2

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 18.12.2022 року приблизно о 18 год. 00 хв. разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, 18.12.2022 року приблизно о 21 год. 00 хв. потерпілий ОСОБА_6 вийшов з квартири та пішов за місцем свого мешкання, залишив свій мобільний телефон марки «Nокіа» моделі «1208», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 в якому знаходилась сім-карта з номером НОМЕР_2 на столі приміщення кв. АДРЕСА_3 .

Приблизно о 21 год. 05 хв. 18.12.2022, побачивши вище вказаний мобільний телефон, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщені вище вказаної квартири побачив мобільний телефон марки «Nокіа» моделі «1208», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 в якому знаходилась сім-карта за номером НОМЕР_2 , належна потерпілому ОСОБА_6 .

Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаним про дію в Україні воєнного стану, визначивши вищевказаний мобільний телефон, як предмет свого злочинного посягання, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи змогу знайти потерпілого та повернути йому мобільний телефон, не бажаючи його повертати потерпілому, залишив його собі, для власного використання, таким чином, таємно викрав мобільний телефон марки «Nокіа» моделі «1208», чорного кольору,ІМЕІ: НОМЕР_1 - вартістю 794 гривні 98 копійок та сім-карту мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 - вартістю 315 гривень 95 копійок належні потерпілому ОСОБА_6 та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 1110 гривень 93 копійок.

Крім цього, 18.12.2022 року приблизно о 21 год. 05 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Побачив мобільний телефон марки «Nокіа» моделі «1208», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 в якому знаходилась сім-карта з номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та є фінансовим номером потерпілого, який ідентифікує його в КБ "Приватбанк" як клієнта та надає доступ до особистого кабінету, платіжних карток, банківських карт та здійсненню операцій в онлайн режимі по переводу коштів та оплати товарів/послуг.

Після чого, 06.02.2023, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, будучи обізнаним про дію воєнного стану в Україні, за допомогою мобільного телефону марки «Nокіа» моделі «1208», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та сім картки за номером НОМЕР_2 , яка знаходилась у вищевказаному мобільному телефоні, який належить потерпілому ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, визначивши грошові кошти, які знаходились на банківській картці НОМЕР_3 банківському рахунку ( НОМЕР_4 ) та банківській картці НОМЕР_5 банківському рахунку ( НОМЕР_4 ), які належать потерпілому ОСОБА_6 , як предмет свого злочинного діяння, зателефонував на гарячу лінію КБ "Приватбанку" за номером «3700» за допомогою меню та комбінації цифр, згідно виписки про рух грошових коштів картки НОМЕР_3 банківському рахунку ( НОМЕР_4 ) перебуваючи за місцем мешкання АДРЕСА_1 , поповнив рахунок свого мобільного телефону за номером НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4 на суму 203 гривні 00 копійок та поповнив рахунок свого мобільного телефону за номером НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_4 на суму 203 гривні 00 копійок.

Крім того, продовжуючи реалізацію умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_7 здійснював безготівкову оплату послуг мобільного зв`язку з банківської картки, належної потерпілому ОСОБА_6 :

згідно виписки про рух грошових коштів банківської картки

НОМЕР_3 банківському рахунку ( НОМЕР_4 ), а саме:

-поповнення мобільного телефону НОМЕР_7 на суму 10 гривень 07.02.2023 року ,

-поповнення мобільного телефону НОМЕР_6 на суми 114 гривень 00 копійок, 138 гривень 00 копійок та 253 гривні 00 копійок 17.02.2023, згідно виписки про рух грошових коштів банківської картки НОМЕР_5 банківському рахунку ( НОМЕР_4 ), а саме

-поповнення мобільного телефону НОМЕР_6 на суму 253 гривні 00 копійок та поповнення мобільного телефону НОМЕР_7 на суму 253 гривні 00 копійок 06.03.2023,

-поповнення мобільного телефону НОМЕР_6 на суму 201 гривні 00 копійок та 1001 гривні 00 копійок, 06.04.2023, таким чином, розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 згідно виписок про рух грошових коштів по банківськім карткам НОМЕР_3 (банківському рахунку НОМЕР_4 ) та НОМЕР_5 (банківському рахунку НОМЕР_4 ) належних потерпілому ОСОБА_6 , на суму 2629 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_4 за фактом крадіжки мобільного телефону марки «Nокіа» моделі «1208», чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 , що мало місце 18.12.2022 року кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 за фактом крадіжки грошових коштів, які знаходились на банківських рахунках потерпілого ОСОБА_6 у загальному розмірі 2629 грн. 00 коп., що мало місце 07.02.2023 року, 17.02.2023 року, 06.03.2023 року, 06.04.2023 року кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування на підставі письмової згоди, яка була надана прокурору потерпілим у даному кримінальному провадженні, а саме потерпілим ОСОБА_6 , за таких обставин у порядку, визначеному частиною 4 статті 469 КПК України, між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 була укладена від 24.08.2023 року угода про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно змісту угоди про визнання винуватості, укладеної від 24 серпня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 , останній за участю свого захисника визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У цій угоді сторонами також визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 має понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим терміном з покладенням на нього певних обов`язків та при цьому отримана і зазначені згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені та зазначені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання відносно затвердження угоди про визнання винуватості від 24 серпня 2023 року між прокурором у справі та обвинуваченим ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

За загальним правилом відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень ініціювання та укладання угоди, що є закріплені в ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому диспозицією цієї норми передбачено та закріплено, що укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими у кримінальному провадженні письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як убачається та підтверджується письмовою заявою потерпілого ОСОБА_6 , то прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 попередньо отримала згоду від потерпілого у цьому кримінальному провадженні на ініціювання та укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим у справі у порядку, передбаченому та встановленому в ч. 4 ст. 469 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 як сторона угоди з обвинуваченим ОСОБА_4 повідомила та підтвердила, що перед укладанням та підписання угоди з обвинуваченим нею було доведено до відому усім учасникам іншої сторони цих угод про отримання такої згоди від потерпілого, як так само про це підтвердили всі учасники противної сторони угоди.

Згідно зі згаданою ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у тому числі у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Таким чином, виходячи з категорії справи за тяжкістю кваліфікації діяння, за цими вимогами може бути укладена угода між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_7 .

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 усудовому засіданні також просить угоду, укладену ним з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, висловив згоду на застосування щодо узгодженого виду та розміру покарання, передбаченого даною угодою про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного, зазначивши, що текст угоди про визнання винуватості він складав власноруч, угода укладена в його присутності. Наслідки укладення угоди, її виконання, обмеження права оскарження та наслідки її невиконання зрозумілі.

Суд переконався, що укладення угоди між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника останнього було добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає за кожним епізодом себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, що передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, з огляду на викладене, та на те, що умови угод про визнання винуватості між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідають всім встановленим вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон марки «Nокіа» моделі «1208», чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 , що мало місце 18.12.2022 року,а тому його дії за цим фактом кваліфікує за ст. 185 ч. 4 КК України. Крім того, суд також вважає доведеним, що ОСОБА_4 таємно викрав грошові кошти, які знаходились на банківських рахунках потерпілого ОСОБА_6 у загальному розмірі 2629 грн. 00 коп., що мало місце 07.02.2023 року, 17.02.2023 року, 06.03.2023 року, 06.04.2023 року, а тому його дії за цими фактами кваліфікує за ст. 185 ч. 4 КК України, за якими належить призначити ОСОБА_4 узгоджену ним з прокурором відповідно до укладеної угоди міру покарання.

У зв`зяку із прийняттям рішення по суті доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

П Р И С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.08.2023 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю і в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.06.2023 року за № 0000026.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.08.2023 року покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Nокіа» моделі «1208», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , що зберігається в камері речових доказів ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1562) - повернути у володіння потерпілого ОСОБА_6 , сім-картку мобільного оператора "Водафон" НОМЕР_7 , яка належить ОСОБА_4 - знищити.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1