Справа № 639/1373/21
Провадження № 1-кс/639/1051/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 , про відвід судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_6 по справі № 639/1373/21 (провадження № 1-кп/639/103/23),

ВСТАНОВИВ:

10.04.2023 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_6 по справі № 639/1373/21.

В обґрунтування заявленого відводу захисник ОСОБА_5 зазначає, що 04.04.2023 у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова відбулося судове засідання по справі № 639/1373/21 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000664 від 25.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Захисник ОСОБА_5 засобами електронного зв`язку направив до Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, оскільки він перебуває на військовій службі та фізично прибути до Жовтневого районного суду м. Харкова можливості не має.

У судовому засіданні 04.04.2023 суддею ОСОБА_6 було розглянуто клопотання про відеоконференцію та відмовлено у його задоволенні у повному обсязі. Протокольною ухвалою суду захисників обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зобов`язано з`явитися особисто у наступне судове засідання по справі № 639/1373/21, що призначене на 13.04.2023 року.

Крім того, суддею ОСОБА_6 у відповідь на клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції було направлено «повідомлення» засобами електронного зв`язку, у якому зазначено, що здійснення судового провадження у режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком суду, а виняткових та виключних обставин для допущення участі захисника у режимі відеоконференцзв`язку з використанням інших технічних засобів у клопотанні захисника ОСОБА_5 не зазначено.

Захисник ОСОБА_5 зазначає, що відмовивши у задоволенні клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції суддею було порушено право на доступ до правосуддя, право на захист, засаду змагальності сторін, а також у його діях вбачаються ознаки упередженості, що унеможливлює здійснення подальшого судового розгляду без вирішення питання про відвід судді.

Сторона захисту зазначає такі підстави для відводу судді:

- правовий режим військового стану та факт проходження захисником ОСОБА_5 військової служби є винятковими обставинами, які унеможливлюють його явку до Жовтневого районного суду м. Харкова, тим самим суддя ОСОБА_6 , відмовивши у задоволенні клопотання захисника про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, на думку захисника, проявив свою упередженість у відношенні до нього;

- суддею ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції при тому, що інші учасники провадження були забезпечені відповідним правом;

- суддею ОСОБА_6 у відповідь на клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції було направлено повідомлення, однак згідно зі статтею 369 КПК України немає такого виду судового рішення як «повідомлення»;

- процесуальні питання по справі мають вирішуватися у передбачений законом спосіб, а зазначені дії судді, на думку захисника, свідчать про упередженість як до захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , так і до захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки у суду не було жодних підстав «прокольною» ухвалою приймати рішення про обов`язковість явки захисників у судове засідання.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали заяву про відвід та просили її задовольнити.

У судове засідання інші учасники судового провадження не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надали.

Суддя ОСОБА_6 надав заяву про розгляд заяви про самовідвід без його участі, у зв`язку з зайнятістю цього дня в інших судових засіданнях.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 81 КПК України, відсутність у судовому засіданні учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду заяви про відвід судді, у зв`язку з чим вказана заява розглянута без їх участі.

Оцінивши доводи заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 та дослідивши матеріали судової справи, суддя приходить до висновку, що вказана заява захисника не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Обставини, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України, та їх перелік є вичерпним.

Згідно з вимогами статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 КПК України визначено випадки, коли не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Вимогами ч. 5 ст. 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивований.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його небезсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (FerrantelliandSantangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58).

З матеріалів судової справи № 639/1373/21 встановлено, що ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_6 , яка винесена у судовому засіданні 04.04.2023 без видалення до нарадчої кімнати (протокольною ухвалою суду):

- визнано явку захисників обвинувачених у наступних судових засідання обов`язковою;

- клопотання захисника ОСОБА_5 про проведення розгляду в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 371 КПК України, ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання в журнал судового засідання.

Таким чином, під час судового засідання 04.04.2023 суд, вислухавши думку учасників судового провадження щодо клопотання захисника ОСОБА_5 , ухвалив відповідне процесуальне рішення за результатами розгляду цього клопотання.

При цьому, головуючим суддею ОСОБА_6 було винесено процесуальне рішення про визнання обов`язкової явки у судові засідання щодо всіх захисників, які здійснюють захист обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, а не лише стосовно захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають.

Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 126 Конституції України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Сам по собі факт незгоди захисника ОСОБА_5 з процесуальними рішеннями головуючого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_6 по цій справі, не є правовою підставою для відводу судді та не є обставиною, яка виключає участь судді при розгляді цього кримінального провадження.

Наведені у заяві захисника ОСОБА_5 факти не свідчать про упередженість судді ОСОБА_6 при здійсненні правосуддя, та його особисту заінтересованість при розгляді цієї справи.

Будь-яких об`єктивно доведених підстав, які б викликали обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду справи № 639/1373/21, при розгляді цієї заяви про відвід судді не встановлено.

Доводи захисника про затягування головуючим розгляду справи суд розцінює критично, адже дослідженням журналів судових засідань встановлено, що обвинувачені неодноразово не прибувають в судові засідання, через що розгляд справи неодноразово відкладається, та судом неодноразово постановлювалися ухвали про привід обвинувачених.

З огляду на викладене, визначених статтями 75, 76 КПК України правових підстав для відводу судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_6 по справі № 639/1373/21 не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 75, 76, 80, 81, 369 372, 376 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_6 по справі № 639/1373/21 (провадження № 1-кп/639/103/23) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1