БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/1053/23
Провадження №1-кс/497/354/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт вилученого майна

17.05.2023 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2023 року о 14:44 годині через канцелярію суду прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 було подано клопотання про арешт вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000049 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 15.05.2023 приблизно о 12:30

годині у ОСОБА_4 виявлено та вилучено згорток фольги з речовиною рослинного походження в подрібненому стані, яка зовні схожа на наркотичний засіб-канабіс.

По прибуттю на місце події слідчо-оперативної групи, 15.05.2023 проведено огляд в службовому приміщенні місцевого пункту пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Табаки» Болградського району Одеської області, де знаходився громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення огляду, в службовому приміщенні місцевого пункту пропуску «Табаки» виявлено та вилучено:

- речовину рослинного походження у сухому подрібненому вигляді у згортку фольги, ззовні та за специфічним запахом схожу на наркотичну речовину (канабіс), які упаковано та опечатано у експертний сейф пакет за №7198952.

У зв`язку з викладеним, та тим, що на думку органу дізнання, предмети вилучені в ході огляду можуть являти собою наркотичну речовину (канабіс), а тому є предметом вказаного кримінального правопорушення, в поряду ст.98 КПК України вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000049, про що було складено відповідну постанову від 15.05.2023 року (а.с.22).

З цих підстав є необхідність в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно з метою його збереження та необхідності його дослідження в ході слідчих дій.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення розгляду клопотання повідомлена належним чином, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.26).

Особа, у якої вилучено майно, також до суду не прибув, надіслав заяву про розгляд клопотання у його відсутність (а.с.27).

Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сектором дізнання Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000049, відомості щодо якого 15.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.309 КК України (а.с.4).

Згідно рапорту на ім`я начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області 15.05.2023 року приблизно о 12:30 року години у ОСОБА_4 виявлено згорток фольги з речовиною рослинного походження в подрібненому стані, яка зовні схожа на наркотичний засіб-канабіс (а.с.5).

По прибуттю на місце події слідчо-оперативної групи, 15.05.2023 проведено огляд в службовому приміщенні місцевого пункту пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Табаки» Болградського району Одеської області, де знаходився громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час огляду, в службовому приміщенні місцевого пункту пропуску «Табаки» виявлено та вилучено речовину рослинного походження у сухому подрібненому вигляді у згортку фольги, ззовні та за специфічним запахом схожу на наркотичну речовину (канабіс), які упаковано та опечатано у експертний сейф пакет за №7198952, про що було складено проткол огляду місця події від 15.05.2023 року (а.с.6).

Допитаний свідок ОСОБА_4 пояснив, що 12.05.2023 влаштувався на роботу водієм до компанії «Транском груп», яка займається перевезенням палива за кордон. У користування отримав транспортний засіб DAF із номерними знаками НОМЕР_1 , під час прийняття його детально не оглядав. 13.05.2023 він вирушив у рейс на зазначеному транспортному засобі, де під час проходження прикордон7ного огляду транспортного засобу була виявлена пластикова банка із згортком фольги та речовиною сіро-зеленого кольору, ззовні схожа на наркотичний засіб. Хто саме залишив вказану речовину у транспортному засобі , свідку ОСОБА_4 не відомо, з колишнім водієм транспортного засобу особисто не знайомий, про що було складено протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 15.05.2023 року (а.с.19).

Враховуючи, що вилучені предмети мають значення речового доказу, постановою дізнавача від 15.05.2023 року їх визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (а.с.22).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...

За змістом ст. 170 КПК України […] арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України. статті 167 КПК України.

Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз наведених вище вимог закону вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого та/або прокурора надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 КПК України).

Як вбачається з клопотання прокурора про арешт майна, останній посилається на необхідність цього не тільки для забезпечення доказової бази в провадженні, забезпечення збереження вилучених речових доказів, а також в зв`язку з необхідністю проведення судових експертних досліджень.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так на підставі протоколу огляду місця події від 15.05.2023 року, який розпочато о 16:30 годині та закінчено о 17:30 годині (а.с.6) слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчого, на яке останній просить накласти арешт (а.с.1-3).

Клопотання про арешт вилученого майна складено 16.05.2023 року (а.с.1), та тоді ж 16.05.2023 року погоджено з прокурором, яке 16.05.2023 року подано до канцелярії суду (а.с.23).

Слідчий суддя приймає до уваги встановлені обставини та враховує правову кваліфікацію кримінального злочину, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, та приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, яке є об`єктом кримінально протиправних дій, здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни вилучених речей, які потребують криміналістичних досліджень, за результатами яких можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому є всі підстави для здійснення арешту вилучених речей, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України

За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий

суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно на підставі протоколу огляду місця події від 15.05.2023 року, який розпочато о 16:30 годині та закінчено о 17:30 годині, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000049 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, шляхом позбавлення права відчуження, розпоряджання та користування, а саме на речовину рослинного походження у сухому подрібненому вигляді у згортку фольги, ззовні та за специфічним запахом схожу на наркотичну речовину (канабіс), які упаковано та опечатано у експертний сейф пакет за №7198952.

Вилучене майно передати на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Відповідальність за виконання ухвали покласти на начальника СД Болградського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1