Справа № 199/5844/23
У Х В А Л А

іменем України

07 вересня 2023 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002034, за обвинуваченням ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинуваченій ОСОБА_4 ухвалою суду було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16 вересня 2023 року.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження строку дії раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачена може переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_4 і її захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки обвинувачена не маю наміру переховуватися від суду. Сторона захисту не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченої. Вважають, що достатнім буде домашній арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги, що згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

При цьому суд враховує, що обвинувачена утримується під вартою більше трьох місяців, а з огляду на те, що сама по собі ОСОБА_4 як особа не становить підвищеної суспільної небезпеки, притягується до кримінальної відповідальності вперше, сама лише суворість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_4 , не може бути підставою для подальшого тримання останньої під вартою при тому, що прокурором в клопотанні не наведено та не підтверджено доказами існування відповідних ризиків, запобігти яким можна було б лише шляхом тримання обвинуваченої в умовах ізоляції від суспільства. В сукупності з вищенаведеним, з огляду на те, що ОСОБА_4 має стійки соціальні зв`язки, зареєстроване місце проживання, суд вважає, що на теперішній час відпав публічний інтерес, що переважав би, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи обвинуваченої, і подальше утримання останньої під вартою є надмірним.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає, що запобіжним заходом, здатним забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, буде домашній арешт, отже відповідне клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 333 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 і її захисника ОСОБА_5 про заміну обвинуваченій запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.

Замінити раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком до 05 листопада 2023 року з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. до 07:00 год. та покладенням на неї обов`язків протягом двох місяців:

- не відлучатися із м. Дніпро без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця мешкання;

- утриматися від спілкування в будь-якій формі зі свідками, зазначеними в реєстрі матеріалів досудового розслідування;

зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню після її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

07.09.2023