КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5067/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року, -

за участю :

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2023 року задоволено частково клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. по 06.00 год. наступної доби, строком до 28.09.2023 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат військовослужбовець, депутат Київської міської ради 9 скликання, перебуваючого в цивільному шлюбі, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями в яких просив, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2023 року скасувати в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні запобіжного заходу.

Зазначає, що зазначене рішення слідчого судді винесено передчасно, без належної правової оцінки всіх обставин справи, не враховано логічність та можливість належного виконання покладених на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

Клопотання про застосування запобіжного заходу не підсудне Печерському районному суду м. Києва, оскільки орган досудового розслідування перебуває в межах Шевченківського району м. Києва, тобто дане клопотання підсудне Шевченківському районному суду м. Києва.

З матеріалів клопотання не можливо встановити місце знаходження військової частини, тому в сторони захисту виникають обґрунтовані підстави вважати, що правоохоронними органами не дотримана підсудність даної справи.

Крім того, відповідно до норм КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру здійснюється депутату місцевої ради, Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень, даного дотримано стороною обвинувачення не було, оскільки, повідомлення про підозру здійснив керівник Спеціалізованої прокуратури в сфері оборони.

ОСОБА_7 від 01.05.2022 року був відряджений до Київської міської військової адміністрації згідно наказу командира військової частини. За весь час несення служби у відрядженні зауважень та нарікань від керівництва КМВА не отримував, самовільно службу не залишав та жодним чином не ухилявся від проходження військової служби.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_7 проходить службу у військовій частині, має постійне місце проживання, на утриманні перебуває малолітній син, позитивно характеризується за місцем служби і роботи. Дане свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, які є стримуючим фактором та можуть вважатися гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволенні апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР перебувають матеріали кримінального провадження №0000001 від 21.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , 24.02.2022 року керуючись особистими мотивами, з метою захисту незалежності та територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації прийняли рішення про проходження військової служби у одній із військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України, а саме військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий батальйон територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальні оборони регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних Сил України), яка на той час дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , куди того ж дня вони особисто прибули та заявили про свій намір проходити військову службу.

У зв`язку із чим, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 4 солдата ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця третього стрілецького відділення першого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , сержанта ОСОБА_10 на посаду командира третього стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , а відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 5 сержанта ОСОБА_12 призначено на посаду стрільця першого стрілецького відділення другого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_11 призначено на посаду стрільця другого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст. 40 Статуту військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, серед іншого, при призначення на посаду і звільнення з неї. Відрекомендовуючись своєму безпосередньому начальникові, військовослужбовці називають свою посаду, військове звання, прізвище та причину звертання.

Так, у другій декаді квітня 2022 року на адресу військової частини НОМЕР_1 , надійшло бойове розпорядження НОМЕР_3 обр ТрО від 10.04.2022 №33 на виконання бойового розпорядження ОКП-Київ від 10.04.2022 року про переміщення 11.04.2022 року військової частини до зони бойових дій, що знаходиться у Миколаївській області, при тому, що 7 стрілецькій роті визначено здійснювати охорону військового майна у місті Києві до повної передислокації військової частини в район бойових дій, тобто до 02.05.2022 року.

У свою чергу, ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , ініціювали перед командиром військової частини НОМЕР_1 питання про переведення їх до сьомої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , на що останнім видано наказ від 20.04.2022 № 16-РС (по особовому складу) та від 21.04.2022 № 60, якими солдатів ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , а також сержантів ОСОБА_12 та ОСОБА_14 призначено на різні посади сьомої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Однак, в ході проходження військової служби ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , змінивши свої наміри щодо проходження військової служби, усвідомлюючи, що незаконна відсутність у військовій частині є караною, маючи намір на ухилення від проходження військової служби, попередньо домовились, розробили та узгодили між собою протиправний порядок дій, спрямований на ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом обману.

З цією метою, у квітні 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , не бажаючи виконувати обов`язки військової служби за посадами та бойові завдання в складі військової частини НОМЕР_1 , з метою приховати незаконну відсутність у військовій частині та з метою того, щоб вказана незаконна діяльність не була викрита, що надало б змогу їм ухилятись від проходження військової служби та невиконання її обов`язків, розуміючи, про відсутність потреби у їх відрядженні до Київської міської військової адміністрації, а також відсутність посад, які можуть заміщуватись військовослужбовцями у Київській міській військовій адміністрації, ініціювали перед службовими особами Київської міської військової адміністрації та перед командиром військової частини НОМЕР_1 питання про їх відрядження до вказаного органу, нібито з метою виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки.

У свою чергу, 01.05.2022 року Київською міською військовою адміністрацією направлено лист до військової частини НОМЕР_1 з приводу відрядження ОСОБА_7 до вказаного органу.

На підставі вказаного листа, всупереч встановленого законом порядку відрядження військовослужбовців до органів державної влади, командиром військової частини НОМЕР_1 , дії якого інкриміновано окремо, видано наказ від 01.05.2022 №70, відповідно до якого ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 направлено у відрядження до Київської міської військової адміністрації з 01.05.2022 року з метою виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на ухилення військовослужбовцями від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом, з метою ухилення від несення обов`язків військової служби, керуючись особистими мотивами,

02.05.2022 року, перебуваючи у Київській міській військовій адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, достовірно знаючи, що йому не визначено обов`язки військової служби, які він мав виконувати у Київській міській військовій адміністрації, не призначено на відповідну посаду, не визначено адресу фактичного виконання завдань та не визначено безпосереднього керівника, усвідомлюючи, що у такому випадку, він не буде виконувати обов`язки військової служби, або інші обов`язки, пов`язані із забезпеченням оборони держави та її безпеки, та таким чином буде здійснювати ухилення від несення обов`язків військової служби, не доповів, у порядку ст. 37 Статуту про вказаний факт командиру військової частини НОМЕР_1 , чим здійснив обман та, в умовах воєнного стану, з даного часу ухилявся від несення обов`язків військової служби до 28.03.2023 року включно, коли прибув до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , та таким чином закінчив вчинення кримінального правопорушення.

За вказаний період ухилення від несення обов`язків військової служби ОСОБА_7 здійснював окремі повноваження депутата Київської міської ради та керуючого справами секретаріату Київської міської ради, де відповідно здійснювався облік його робочого часу за вказаний період та виплата йому заробітньої плати. Натомість будь-які обов`язки військової служби, як і обов`язки в інтересах оборони у Київській міській військовій адміністрації ОСОБА_7 у описаний період не здійснював.

Поряд із цим, у період часу з 02.05.2022 року по 28.03.2023 року ОСОБА_7 отримував грошове забезпечення із фінансового підрозділу, на забезпеченні якого перебуває військова частина НОМЕР_1 , як військовослужбовець Збройних Сил України, відряджений до військової адміністрації.

Крім того, у періоди, з 02.06.2022 року по 06.06.2022 року, з 12.08.2020 року по 19.08.2022 року, з 07.10.2022 року по 11.10.2022 року, з 22.12.2022 року по 26.12.2022 року, з 28.01.2023 року по 30.01.2023 року ОСОБА_7 , не отримавши передбаченого законом дозволу, залишав межі Київського гарнізону та проводив час на власний розсуд, за його межами на території Івано-Франківській області.

Більш того, ОСОБА_7 спрямовуючи свої злочинні дії спрямовані в ухилення від несення обов`язків військової служби, наприкінці жовтня 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, доведене йому особисто усне розпорядження командира військове частини НОМЕР_1 повернутися до військової частини та продовжити несення обов`язків військової служби за визначеною посадою не виконав, та продовжив ухилятися від несення обов`язків військової служби до 28.03.2023 року включно після чого, дізнавшись про реєстрацію кримінального провадження за вказаним фактом, 29.03.2023 року прибув до військової частини НОМЕР_1 для несення обов`язків військової служби.

01.08.2023 року слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2023 року задоволено частково клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. по 06.00 год. наступної доби, строком до 28.09.2023 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 409 КК України.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування саме такого запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про їх наявність, проте погоджується з висновком слідчого судді про те, що для забезпечення дієвості даного кримінального провадження достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, а серед доданих слідчим до клопотання матеріалів не містяться вагомі фактичні дані, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду повинен був з`ясувати чи тримання ОСОБА_7 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би йому належну процесуальну поведінку та виконання останнім процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на утриманні перебуває малолітній син, позитивно характеризується за місцем служби та роботи, колегія суддів переконана, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому, вказаний запобіжний захід зможе повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є занадто суворим для останнього.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

За таких обставин, колегія суддів погоджуються з рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_7 саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. по 06.00 год., що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Доводи апелянта стосовно того, що Печерському районному суду м. Києва не підсудна дана справи, не заслуговують уваги, оскільки досудове розслідування у вказаному провадженні здійснюється Третім слідчим відділом Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві, юридична адреса якого є бульвар Лесі Українки, 26, Печерський район м. Києва, враховуючи викладене, дане клопотання підсудне Печерському районному суду м. Києва.

Разом з тим, колегією суддів перевірені доводи стосовно письмового повідомлення про підозру депутату міської ради, з матеріалів справи вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 підписано керівником Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та доручено здійснити письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , що і було виконано.

За наведених обставин, а також матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим та зможе повною мірою гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року, якою задоволено частково клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. по 06.00 год. наступної доби, строком до 28.09.2023 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3