233 Справа № 233/855/23
Судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1
Предметом розгляду підготовчого засідання були наступні скарги:
Під час ухвалення даного рішення я голосувала проти та викладаю окрему думку з огляду на таке.
За приписами ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст.314-316 цього Кодексу.
Положення ч.2 ст.303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених ст.ст.314-316 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил ст.ст.314-316 КПК України).
Ані ч.2 ст.303, ані ст.ст.314-316 КПК України не передбачають, що суд в підготовчому судовому засіданні зобов`язаний ухвалити за результатом розгляду таких скарг одне з рішень, які передбачені ч.2 ст.307 КПК України, під час досудового розслідування.
Натомість, за змістом ст.ст.314-316 КПК України, підготовче судове засідання є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якої є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
З огляду на вказану специфіку завдань та цілей підготовчого судового засідання, в межах цієї стадії суд позбавлений можливості досліджувати докази, надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості та/або достовірності, а також робити висновки щодо законності чи незаконності дій, бездіяльності чи рішень, прийнятих на досудовому розслідуванні.
Водночас, зі змісту поданих стороною захисту скарг на дії та рішення прокурора та слідчого вбачається, що викладені у них доводи зводяться до необхідності надання судом оцінки діям та рішенням сторони обвинувачення, в тому числі, з точки зору їх законності, у зв`язку з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства які, на думку захисту, були допущенні при їх прийнятті.
Колегія суддів, позбавлена можливості в підготовчому засіданні ретельно перевірити доводи скарги сторони захисту, оскільки достатнього обсягу інформаціїдля прийняття рішення про відмову в задоволенні скарги або будь-якого рішення, в розпорядженні колегії суддів не було.
Так матеріали справи складалися лише з обвинувального акту та реєстру до нього.
Відповідно до вимог ст.ст.290, 291, 314, 315, 316 КПК України, у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по суті не розглядається, та матеріали кримінального провадження, якими сторона обвинувачення обґрунтовує висунуте особі обвинувачення, не являються предметом дослідження.
За приписами ч.4 ст.291 КПК України надання суду інших документів, окрім як визначених даною статтею, до початку судового розгляду забороняється.
Тобто, не володіючи та не досліджуючи матеріали кримінального провадження по суті, суд позбавлений процесуальної можливості дійти будь-якого висновку по суті зазначених скарг, про наявність або відсутність підстав для відмови в їх задоволенні.
З огляду на вищевикладене більшість колегія суддів прийняла помилкове рішення про передчасність поданих скарг оскільки воно суперечить положенням ч.2 ст.303 КПК України.
На мою думку твердження захисників щодо допущених порушень під час досудового розслідування, або заперечення з цього приводу сторони обвинувачення, підлягають дослідженню тільки під час судового розгляду у ході дослідження доказів, оскільки це матиме значення для оцінки їх допустимості та належності.
А тому суд повинен був долучити скарги сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , подані в порядку ч.2 ст.303 КПК України, та заперечення на скаргу сторони обвинувачення - до матеріалів кримінального провадження та надати оцінку висловленим у них доводам у ході судового розгляду під час ухвалення судового рішення по справі.
Відповідно до ч.3 ст.309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Механізму подання заперечень на ухвалу слідчого судді, породжує певні ризики при оцінці ефективності такого засобу правового захисту. Відсутність ефективного засобу захисту в свою чергу є підставою для констатації порушення статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Розгляд заперечень на ухвалу слідчого судді фактично прирівнюється до подальшої оцінки допустимості доказів, яка здійснюється в загальному порядку і зазвичай відбувається у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, яке супроводжується оцінкою обставин провадження, щоможуть мати значення для встановлення процесуальних порушень і їх впливу на допустимість доказів та, відповідно, на справедливість провадження в цілому.
Крім того, нормами КПК під час підготовчого засідання чітко не визначені результати за наслідками розгляду заперечень на ухвали слідчих суддів.
За таких обставин доходжу висновку про те, що під час підготовчого засідання слід було долучити дані заперечення до матеріалів кримінального провадження та надати їм оцінку під час ухвалення судового рішення, яким закінчиться судовий розгляд.
Вважаю, що подані стороною захисту скарги та заперечення подані у встановлений нормами КПК строк відповідно до діючого законодавства, а тому висновок про передчасність їх подання є помилковим.
Суддя Костянтинівського
міськрайонного суду ОСОБА_1 .