БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/1082/23
Провадження №1-кс/497/367/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

22.05.2023 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000019 від 04.05.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000019 від 04.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Болградського РВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000019 від 04.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за фактом збуту вогнепальної зброї та бойових припасів у Болградському району Одеської області.

Під час досудового розслідування отримані достовірні дані, про те, що незаконну діяльність зі збуту вогнепальної зброї та бойових припасів у Болградському району Одеської області здійснює мешканцем м. Болград Одеської області.

З метою документування вказаної незаконної діяльності, прокурором надано доручення щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

Під час проведення даної негласної слідчої (розшукової) дії, зазначена особа, щодо якої проводиться НСРД та матеріали ще не розсекречені, збула свідкові ОСОБА_5 металевий предмет, схожий гранату.

Згідно до показань ОСОБА_5 встановлено, що він купив зазначений предмет у мешканця м. Болград як бойову гранату, та відразу ж після закупки, добровільно надав куплену ним гранату працівникам Болградського РВП.

За наслідками добровільної видачі вказаного предмету, з нього від`єднано предмет схожий на запал, овальний предмет схожий на корпус гранату упаковано і опечатано у спеціальний пакет для речових доказів з ідентифікаційним номером «PSP0007046», а предмет схожий на запал упаковано і опечатано у спеціальний пакет для речових доказів з ідентифікаційним номером «PSP0007048» .

Враховуючи, що добровільно надане майно схоже на гранату на даному етапі досудового розслідування має значення речового доказу у даному провадженні у порядку ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

На думку слідчого, з метою збереження вилученого майна та необхідності його дослідження в ході слідчих дій, за результатами проведення яких зазначене майно може бути використане як речовий доказ, засобом чи предметом вчинення кримінального правопорушення, а його знищення унеможливлює встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на нього арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Окрім цього, при визначенні підставі застосування арешту, слідчий посилається на п.2 ч.2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення розгляду клопотання повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000019 від 04.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури (а.с.9-10).

До органу поліції надійшло повідомлення про незаконну діяльність зі збуту вогнепальної зброї та бойових припасів у Болградському району Одеської області здійснює мешканцем м. Болград Одеської області.

За вказаним фактом, СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження.

З метою документування вказаної незаконної діяльності, прокурором надано доручення щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

Під час проведення даної негласної слідчої (розшукової) дії, зазначена особа, щодо якої проводиться НСРД та матеріали ще не розсекречені, збула свідкові ОСОБА_5 металевий предмет, схожий гранату.

Згідно до показань ОСОБА_5 встановлено, що він купив зазначений предмет у мешканця м. Болград як бойову гранату, та відразу ж після закупки, добровільно надав куплену ним гранату працівникам Болградського РВП.

Згідно протоколу отримання добровільно наданого предмету від 17.05.2023 року, ОСОБА_5 добровільно видав предмет - металевий предмет, схожий на бойову гранату з запалом, який упаковані і опечатані окремо: овальний предмет схожий на корпус гранату упаковано і опечатано у спеціальний пакет для речових доказів з ідентифікаційним номером «PSP0007046», а предмет схожий на запал упаковано і опечатано у спеціальний пакет для речових доказів з ідентифікаційним номером «PSP0007048».

Постановою слідчого від 18.05.2023 року вилучене майно, у порядку ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 об`єктом спеціальної конфіскації може бути майно, вилучене з цивільного обороту.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Зазначений строк слідчим дотримано.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначених ч. 3 ст.132 КПК України:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні обставини, які підтверджують, що вилучене майно є речовими доказами у справі, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, може призвести до приховування та/або зникнення речових доказів, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

Окрім цього, вилучений предмет може бути майном, яке вилучене з цивільного обороту, яке підлягає спеціальній конфіскації.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та накласти арешт на тимчасово вилучене майна, з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації..

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що не підлягає задоволенню вимога про визначення місця зберігання речового доказу, оскільки порядок зберігання доказів визначений ст. 100 КПК України. Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна слід покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було тимчасово вилучено 17.05.2023 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 04.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме: металевий предмет, схожий на бойову гранату з запалом, який упаковані і опечатані окремо: овальний предмет схожий на корпус гранату упаковано і опечатано у спеціальний пакет для речових доказів з ідентифікаційним номером «PSP0007046», а предмет схожий на запал упаковано і опечатано у спеціальний пакет для речових доказів з ідентифікаційним номером «PSP0007048».шляхом заборони відчуження, користування і розпорядження

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на ініціатора цього клопотання. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена через Болградський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1