ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро кримінальне провадження №0000166 від 09.04.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Лисичанськ Луганської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, інспектора прикордонної служби 2 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший сержант, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня У 22 року № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2 22 року № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом . країни «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2 22 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 2915-ІХ від 07.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) від 26.07.2021 № 536-ОС - ОСОБА_3 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, старший сержант ОСОБА_6 в розумінні вимог ст.ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ч. 4 ст. 408 КК`України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та останньому було достеменно відомо про несення військової служби під час воєнного стану.

У відповідності до ст.ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом старший сержант ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

В порушення наведених вище вимог законодавства, чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків військової служби, проте діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначених у статутах Збройних Сил України, старший сержант ОСОБА_6 вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, старший сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, і 217, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 20 березня 2022 року, діючи умисно, самовільно залишив місце служби - пост спостереження, розташований в АДРЕСА_2 та не повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким чином ухилявся від проходження військової служби, доки його кримінально протиправна діяльність не була припинена, коли 23.02.2023 останній прибув до тимчасового місця розташування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську за адресою: АДРЕСА_3 .

Протягом всього часу незаконного перебування за межами ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший сержант ОСОБА_6 усвідомлюючи всю протиправність своїх дій та маючи можливість повернутися на місце служби, останній ніяких заходів для цього не вживав та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, дії ОСОБА_3 виразилися у самовільному залишенні місця військової служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто дезертирство, тобто скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження, при допиті обвинуваченого ОСОБА_3 свою провину визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, що викладені у обвинувальному акті, щиро покаявся та пояснив суду, що з 20 лютого 2022 року проходив військову службу за контрактом і знаходився у м. Лисичанськ, та 20 березня 2022 року покинув місце розташування військової частини, у який проходив військову службу і до 23 лютого 2023 року перебував у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 , у зв`язку із загибеллю сім`ї - жінки та доньки, які у березні 2022 року під час евакуації з м. Лисичанськ загинули на трасі Бахмут - Харків.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, та посягає на встановлений порядок несення військової служби, в умовах воєнного стану, раніше не судимого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин у зв`язку із загибеллю дружини та доньки при евакуації, активне сприяння розкриттю злочинів та щире каяття. Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, послідовно визнавав свою винуватість у скоєнні злочину, своїми активними діями сприяв органу досудового розслідування у з`ясуванні обставин вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, з урахуванням даних про його особу, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд вважає за можливе з урахуванням положень ст. ст. 66, 69 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 408 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією цієї статті, у виді двох років позбавлення волі.

Крім того, суд, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та особу засудженого, вважає за можливе на підставі ст. 62 КК України замінити призначене судом покарання у виді двох років позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на два роки.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання, з урахуванням принципу індивідуалізації, є справедливим, співмірним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним у майбутньому нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_3 призначене цим вироком покарання у виді двох років позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки.

До набранням вироком законної сили застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті Військової Служби Правопорядку залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання з 23 лютого 2023 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Вирок може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вироку, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1