Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/393/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваної - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2023, якою частково задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Дніпропетровськ, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 12 год. 40 хв. 21.07.2023 до 12 год. 40 хв. 13.09.2023, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_8 , строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть покладені на підозрювану у разі внесення застави.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2023, вказане клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме з 12 год. 40 хв. 21.07.2023 до 12 год. 40 хв. 13.09.2023 та визначено розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя виходив з того, що під час розгляду клопотання було встановлено наявність обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_8 та ризики, передбачені п.п.3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за адресою АДРЕСА_1 , поклавши додаткові обов`язки передбачені КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим суддею, зокрема зі свідками.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що перевіряючи доводи прокурора та слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК Країни, слідчий суддя прийшов до висновків про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, на даний час існують ризики того що підозрювана може незаконно впливати на свідків. Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходив із передбаченої кримінально процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Так ризик виливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погодився з доведеністю ризику незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_8 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих показань.

Однак, слідчим суддею не враховано, що, як в клопотанні, так і в матеріалах, які додані до нього відсутні будь які відомості про допит свідків, не зазначено які особи допитані в якості свідків, не додані відповідні протоколи допитів свідків, якщо такі взагалі існують, тобто в порушення вимог КПК України прокурором не лише не доведено реальність ризику впливу на свідків в кримінальному провадженні, а й взагалі їх існування.

Крім того, слідчим суддею взагалі проігноровані фактичні обставини справи, а саме те, що ОСОБА_8 , отримавши 13.07.2023 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, з викладенням обставин і підстав підозри, а також тяжкості покарання яке їй загрожує, та клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після проведення обшуку у її помешканні, мала реальну змогу впливати на свідків, однак до дати розгляду клопотання 21 липня 2023 року, відомостей, які б підтверджували намагання ОСОБА_8 впливати взагалі на будь-кого - відсутні, зокрема і в зв`язку із відсутністю свідків.

На думку сторони захисту вказане свідчить про шаблонне обґрунтування слідчим суддею доведеності зазначеного ризику без належного дослідження його реальності, поверхнево та з порушенням обов`язків покладених на слідчого суддю КПК України по перевірці наявності і реальності ризиків.

Також за висновком слідчого судді, підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, підозрювана приймала участь у вчиненні систематичної злочинної діяльності. На даний час протиправні дії, підозрюваної викриті з причин, що не залежали від її волі, у зв`язку із чим остання може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Однак, в чергове, слідчим суддею, не враховано, що інкриміновані кримінальні правопорушення є епізодами одного кримінального провадження, підозр в інших кримінальних провадженнях їй не повідомлено, кримінальних проваджень відносно неї не відкрито та обвинувальних актів до суду не направлено, вона є раніше не судимою.

Також, захисник звертає увагу на те, що слідчий суддя, оцінивши суворість можливого покарання ОСОБА_8 , визнав за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя та не можливість запобігання наявному ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

І це при тому, що ОСОБА_8 було повідомлено про підозру та вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 13 липня 2023 року, а розгляд клопотання відбувся 21 липня 2023 року і до залу судового засідання, маючи на руках клопотання і розуміючи ризик обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з`явилась самостійно.

Отже, з логіки клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвали слідчого судді від 21 липня 2023 року слідує, що підозрювана ОСОБА_8 , маючи на руках повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в період з 13 липня 2023 року по 21 липня 2023 року, знаходячись на свободі в іншому місті, а саме Дніпро, де має постійне місце проживання та реєстрації, без будь-якого запобіжного заходу, чекала судового засідання на якому до неї застосують запобіжний захід, якщо він буде відмінний від тримання під вартою, щоб вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, в якому її підозрюють, вплинути на свідків та втекти від слідства.

При цьому, слідчий суддя в своїй ухвалі не розглянув жодного альтернативного запобіжного заходу, передбаченого КПК України та не обґрунтував не можливість застосування запобіжного заходу, наприклад, у вигляді домашнього арешту з покладенням додаткових обов`язків, передбачених КПК таких, як носити електронний засіб контролю, заборону спілкування з певними особами, заборону відвідування певних місць, враховуючи, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, або інший.

Крім того, визначаючи розмір застави, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 214 720 грн., слідчий суддя не взяв до уваги майновий та сімейний стан підозрюваної, інших даних про її особу та визначив завідомо непомірний для підозрюваної її розмір, оскільки ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що не працює, проходить комп`ютерні курси, і живе за рахунок чоловіка місячний дохід якого складає приблизно 13 000 грн.

Також, захисник звертає увагу на те, що підозрювана ОСОБА_8 є раніше не судимою, має постійне місце реєстрації і проживання, майже десять років проживає з цивільним чоловіком ОСОБА_11 , а отже має міцні соціальні зв`язки, що відповідно до ст.178 КПК має бути враховано слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, проте враховано але не було.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, захисника та підозрювану, які висловилися у підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Як убачається з матеріалів клопотання, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 27.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 13.07.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру, у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується доказами доданими до клопотання, а саме: повідомленням про підозру, результатами проведених слідчих дій (оглядів місць подій, проведених допитів свідків, тимчасових доступів до речей та документів) результатами проведених експертиз та негласних слідчих (розшукових) дій, речовими доказами, що вилучалися в рамках проведених по кримінальному провадженню слідчих дій та іншими зібраними на даний час матеріалами провадження.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Зазначаючи про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст.177 КПК України, які слідчим суддею під час судового розгляду були встановлені.

На переконання колегії суддів, підозрювана може незаконно впливати на свідків, оскільки ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, то слід визнати обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що існує реальний ризик незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_8 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Також, на переконання колегії суддів існує ризик вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення та/або продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

З матеріалів справи убачається, що підозрювана приймала участь у вчиненні систематичної злочинної діяльності. На даний час протиправні дії, підозрюваної викриті з причин, що не залежали від її волі, у зв`язку із чим остання може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Стороною захисту під час розгляду в суді першої інстанції не спростовані доводи клопотання слідчого. Не надані докази в обґрунтування апеляційної скарги стороною захисту і до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні доводи захисника про те, що до підозрюваної можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, так у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, вказано, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Так виходячи з встановлених обставин по справі та оцінюючи особу підозрюваної, обставин вчинення протиправних дій, існує достатньо підстав вважати, що у разі незастосування до ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання матиме змогу впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що перешкодить повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини у кримінальному провадженні та вчинити інші злочини, або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, колегія суддів враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , є тяжким, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних речовин, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею правильно оцінені наявні ризики та обґрунтовано задоволено клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів враховуючи всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу, вважає, що у конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження. Застосований відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Посилання захисника на наявність у підозрюваної постійного місця проживання, що вона проживає з цивільним чоловіком та раніше не судима, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки дані обставини були предметом дослідження слідчого судді, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, та не спростовують висновків слідчого судді про ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваної.

Доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Крім того, застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог чинного законодавства обґрунтовано визначив ОСОБА_8 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, а тому підстави для зміни розміру застави, як про те просить захисник - відсутні.

В апеляційній скарзі містяться також інші твердження захисника, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, або підстав для зменшення розміру застави колегія суддів - не знаходить.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2023, якою стосовно ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4