Провадження № 1-в/953/127/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Харків Київський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фролово Волгоградської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений 27 грудня 2018 року вироком Київського районного суду міста Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернувся до суду із поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_4 . В обґрунтування подання посилався на те, що 06 лютого 2019 року на виконання до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов вирок суду. У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_4 не надав уповноваженому органу з питань пробації квитанцію про сплату штрафу у визначені законодавством строки, 28.02.2019, 15.10.2019, 03.08.2020, 14.01.2021, 15.03.2021, 20.12.2021, 19.09.2022 та 28.10.2022 до Київського районного суду міста Харкова були направлені подання про заміну несплаченої суми штрафу іншим видом покарання відповідно до закону. Ухвалами Київського районного суду міста Харкова у задоволенні зазначених подань було відмовлено. Станом на теперішній час квитанція про сплату штрафу від ОСОБА_4 до уповноваженого органу з питань пробації не надійшла, встановити причини несплати штрафу останнім не вдалось можливим. За період перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації засуджений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягувався, однак на підставі ухвали Київського районного суду міста Полтави від 16.08.2022 звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, кримінальне провадження закрите. Вирок Київського районного суду міста Харкова від 27.2.2018 набрав законної сили 29.01.2019, строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України сплив 29.01.2021, протягом вказаного періоду покарання у виді штрафу іншим покаранням не замінювалось, а тому начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу за вироком Київського районного суду міста Харкова від 27.12.2018 у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд подання за її відсутності, в якому клопотання підтримала.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Прокурор надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив подання органу пробації задовольнити.

Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали, додані до подання та матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 №04/2019, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 27 грудня 2018 року вироком Київського районного суду міста Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень. Вирок набрав законної сили 29.01.2019 та 06.02.2019 був прийнятий до виконання Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

З матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_4 вбачається, що штраф за вироком суду засудженим сплачено не було.

З метою виконання вироку суду органом з питань пробації було вжито заходів, а саме неодноразове інформування засудженого про необхідність сплати штраф, направлення до суду подання про заміну покарання у зв`язку з невиконанням вироку суду.

Згідно довідки Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківкській області № від 07 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності. Так, вироком Московського районного суду міста Харкова від 18 січня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 24 березня 2021 року. Крім того, ОСОБА_4 18 липня 2022 року було пред`явлено підозру за ч. 2 ст. 125 КК України, однак на підставі ухвали Київського районного суду міста Полтави від 17 серпня 2022 року звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення та примиренням, кримінальне провадження закрите.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1)два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно до вимог ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються..

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

В матеріалах особової справи на засудженого ОСОБА_4 відсутні відомості щодо ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, а також оголошення його у розшук, а отже відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся відповідно до вимог ч. 3 ст. 80 КК України.

Натомість судом встановлено, що до закінчення строків давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду міста Харкова від 27 грудня 2018 року, а саме 27 червня 2019 року ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за яке вироком Московського районного суду міста Харкова від 18 січня 2021 року засуджений до покарання у виді 150 годин громадських робіт. Отже, виходячи з вимог ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності за вироком Київського районного суду міста Харкова від 27 грудня 2018 року в цьому випадку перервався вчиненням нового злочину та розпочався з дня вчинення нового злочину з 27 червня 2019 року та відповідно сплив 27 червня 2021 року. Протягом вказаного періоду ОСОБА_4 нових злочинів не вчинив.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду міста Харкова від 27 грудня 2018 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений, протягом встановленого ст. 80 КК України строку нових злочинів після переривання строку давності не вчинив, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.537,539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , засудженого вироком Київського районного суду міста Харкова від 27 грудня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень - звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1