Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/457/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.08.2023, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограді, українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, одруженого, на утриманні має двох дітей, мешкає по АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 03.00 год 23.08.2023 до 03.00 год 21.10.2023 без визначення розміру застави.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.08.2023 задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Мотивуючи дану ухвалу, слідчий суддя зазначив про необхідність застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоровя особи, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вчинений в стані алкогольного сп`яніння, посягає на недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настали тяжкі наслідки, оскільки потерпілий перебуває у реанімації через спричинення йому тілесних ушкоджень за допомогою ножа, через що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зважаючи на стадію кримінального провадження, наявний реальний ризик, що підозрюваний у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, переховуватися та ухилятися від викликів слідчого, прокурора та суду, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які на даний час органом досудового розслідування не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

При цьому захисник вказує на те, що слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не оцінено в сукупності всі обставини справи, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали, оскільки в матеріалах кримінального провадження та в клопотанні слідчого відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід або його скасування не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Крім того захисник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що його підзахисний свою вину у заподієнні тілесного ушкодження визнав, надав правдиві показання про обставини кримінального правопорушення, вказавши що конфлікт з потерпілим виник через спілкування російською мовою та підтримку останнім російської агресії, активно сприяє слідству, готовий підтвердити свої показання і під час слідчого експерименту, а також готовий відшкодувати потерпілому за лікування матеріальну та моральну шкоду. Уникати від слідства та суду він намірів не має, офіційно зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , де проживає разом з двома неповнолітніми дітьми та хворою матірю, є інвалідом війни третьої групи.

За вказаних обставинзахисник вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є необґрунтовано суворим і до нього може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_9 , який також підтримав апеляційну скаргу і повідомив, що підозрюваний надав йому грошову допомогу на лікування у розмірі 50 000 гривень і він з ним примирився, а тому ніяких претензій до нього немає, перевіривши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчим суддею при постановленні ухвали не дотримано.

Так, у провадженні СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002396 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у скоєнні якогопідозрюється ОСОБА_7 .

23.08.2023 слідча СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.08.2023 задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Колегія суддів не погоджується з таким рішенням слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 статті 194 КПК України регламентовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На переконання колегії суддів стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- п. 3 - незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визначення його винуватим;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, ухилятись від викликів слідчого, прокурора та суду.

Проте, доведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковим.

При цьому, колегія суддів зауважує, що ухвала слідчого судді не містить належного обґрунтування на те, які визначені ст. 177 КПК України ризики існують і які обставини підтверджують їх існування.

Так, статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Водночас, у рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

В обгрунтування клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення не довела реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного.

Твердження прокурора, про те, що підозрюваний може сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, яке йому ймовірно загрожує чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вводити слідство в оману, ухилятися від викликів слідчого, прокурора та суду, на переконання колегії суддів, грунтуються на припущеннях і матеріалами клопотання не підтверджені.

При цьому, небезпека переховування ОСОБА_7 не може бути оцінена виключно на основі тяжкості можливого покарання за злочин, який йому інкримінується.

Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»).

Разом з цим, із матеріалів клопотання не вбачається, що ОСОБА_7 має на меті ухилятись від слідства та суду.

Також, колегія суддів враховує, що підозрюваний має сталі соціальні зв`язки, офіційно зареєстрований та проживає по по АДРЕСА_1 разом двома неповнолітніми дітьми та хворою матірю, сам є інвалідом війни третьої групи.

Крім того, потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що підозрюваний надав йому грошову допомогу на лікування і він з ним примирився, а тому ніяких претензій матеріального та морального характеру до нього немає.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим та прокурором не доведено наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.08.2023 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 376, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.08.2023, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме 03.00 год 23.08.2023 до 03.00 год 21.10.2023 без визначення розміру застави- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити частково застосувавши стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, але не більше ніж в межах строку досудового розслідування, за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , заборонивши йомувідлучатися з місця свого проживання в нічний час з 22.00 год. до 06.00 год.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по справі;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_7 з під вати негайно в залі суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2