Справа № 944/3281/23
Провадження №1-кс/944/510/23
26.05.2023 рокум.Яворів
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, у невстановлений час, однак не пізніше 22.05.2023 досягли спільної згоди на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи у невстановлений час та місці, але не пізніше 22.05.2023 наркотичний засіб, після чого, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із змінами та доповненнями, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із змінами та доповненнями, 22.05.2023, з метою подальшого незаконного збуту, переніс до свого помешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 вказані наркотичні засоби, які помістив у поліетиленовий пакет, та які зберігав з метою збуту у приміщенні вищевказаної квартири.
Окрім цього, ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи у невстановлений час та місці, але не пізніше 22.05.2023 наркотичні засоби, після чого, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, 22.05.2023, з метою подальшого незаконного збуту, переніс до свого гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що розташоване на території гаражного кооперативу «Лісний», що за адресою: м. Новояворівськ, вул. Зелена Яворівського району Львівської області наркотичні засоби, які зберігав з метою збуту у приміщенні вищевказаного гаражного приміщення.
Зазначені наркотичні засоби, виявлені та вилученні працівниками поліції 22.05.2023 під час проведення обшуку квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , а також в ході обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що розташоване на території гаражного кооперативу «Лісний», що за адресою: м. Новояворівськ, вул. Зелена Яворівського району Львівської області.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
22.05.2023 о 13 год. 28 хв. старшим слідчим СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 України.
22.05.2023 о 21 год. 25 хв. старшим слідчим СВ Яворівського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Старший слідчий СВ Яворівського РВП ГУ НП України у Львівській старший ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності. Клопотання підтримує.
Неявка учасників не перешкоджає розгляду справи, тому на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
22.05.2023 о 21 год. 25 хв. старшим слідчим СВ Яворівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, і з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги те, що слідчим в достатній мірі не обгрунтовано необхідності накладення арешту на вищевказане майно, слідчим не зазначено та не обгрунтовано, яким чином грошові кошти можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення даного клопотання та дійшов висновку про відмову в його задоволенні.
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1