СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5848/20
пр. № 1-кп/759/149/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0005536, внесеного 31 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, який офіційно не працює, з базовою середньою освітою, неодружений, пільг та утриманців не має, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 11 грудня 2014 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 23 грудня 2016 року звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в нічний час 30 липня 2019 року, знаходячись на території Святошинського району місті Києва, не маючи місця роботи та джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища, вирішив вчинити крадіжку кабельно-провідникової продукції з телефонного колодязя, і з цією метою прослідував на узбіччя дороги 19 кілометру Житомирського шосе, що в місті Києві, з метою відшукання предмету посягання.

Цього ж дня, приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , зустрівся зі своїми знайомими під приводом проведення часу разом в кафе, місце розташування якого слідством не встановлено. При цьому маючи при собі портфель чорного кольору в якому знаходились раніше заготовлені інструменти, а саме ножівка по металу, рукавиці, металевий трос та металева лопатка. Провівши час в кафе, ОСОБА_3 попросив свою знайому ОСОБА_5 відвезти його на її автомобілі марки «Hyundai і20» синього кольору за його потребами, не повідомляючи своїх знайомих про свій умисел. Прибувши по 19 кілометру Житомирського шосе в м. Києві ОСОБА_3 , залишивши знайомих біля автомобіля, попрямував в бік лісу, де він звернув увагу на відкритий телефонний колодязь, в якому проходить кабель ПАТ «Укртелеком», звідки і вирішив його таємно викрасти, з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив при вільному доступі до кабелю, який проходив у відчиненому колодязі ОСОБА_3 , за допомогою ножівки по металу відрізав кабель з маркуванням ТПП 200x2x0,4, довжиною 49,5 метрів, вартістю 13520 гривень 84 копійок (без ПДВ), який належить ПАТ «Укртелеком».

Після чого, ОСОБА_3 , став демонтувати його на поверхню, з метою подальшого викрадення, однак довести свої дії до кінця він не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий працівниками поліції, з майном яке намагався викрасти.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочину, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 30 липня 2019 року у вечірній час він перебував зі знайомими в кафе, при цьому він мав при собі портфель з інструментами. Після цього він попросив свою знайому, яка була на автомобілі відвезти його за потребами, не повідомляючи про свої наміри. Цього ж дня о 23 год. 00 хв., знаходячись за адресою: 19 кілометр Житомирського шосе в м. Києві шляхом вільного доступу з телефонного колодязю, за допомогою ножівки по металу відрізав кабель з маркуванням ТПП 200x2x0,4, довжиною 49,5 метрів, який належить ПАТ «Укртелеком» та став демонтувати його на поверхню, з метою подальшого викрадення, однак був викритий та затриманий працівниками поліції. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на повторне таємне викрадення чужого майна на загальну суму 13529 грн. 84 коп. доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з базовою середньою освітою, офіційно не працює, неодружений, пільг та утриманців не має, раніше судимий. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про призначення покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

Вирішуючи питання про цивільний позов представника потерпілого ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже цивільний позов заявлений та підтриманий представником потерпілого ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії на суму 13529 гривень 84 копійки матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_3 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 28 червня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 09 вересня 2020 року по 11 вересня 2020 року.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії у відшкодування матеріальної шкоди 13529 грн. 84 коп.

Речові докази по справі:

-портфель чорного кольору, портфель чорного кольору, 2 лопати, предмет схожий на пилку по металу - знищити;

-кабель телекомунікаційний 50 м - повернути ПАТ "Укртелеком" за належністю.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва, а засудженим протягом 30 днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1