№1-КС/359/1533/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0002107 від 06 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До суду із даним клопотанням звернувся слідчий. Вимоги клопотання обґрунтував тим, що 06.09.2023 близько 16.00 год. ОСОБА_5 , тримаючи в руці предмет, схожий на ніж, перебував на паркувальному майданчику поблизу озера Олесницьке по вул. Київський шлях в м. Бориспіль Київської області, де помітив автомобіль марки «KIA NIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_7 .

В цей час, з невстановлених досудовим слідством мотивів, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 за допомогою ножа, який він тримав у руці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , тримаючи ніж у руці, підійшов до автомобілю марки «KIA NIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 та через відчинене вікно передньої пасажирської дверцяти, наніс один удар у груди ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої грудної стінки, проникаючої в праву плевральну порожнину, що призвело до розвитку правобічного гемотораксу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 наніс другий удар у груди ОСОБА_7 , проте ОСОБА_7 схопив ніж за клинок і зупинив дії ОСОБА_5 . Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 різану рану 2-го пальця лівої кисті.

В подальшому, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, а потерпілого ОСОБА_7 було госпіталізовано до Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України, де надано медичну допомогу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого ним кримінального правопорушення, підтверджується доданими до клопотання доказами.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав подане клопотання, просив суд його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, думку прокурора, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

З витягу з ЄРДР (кримінальне провадження №0002107 від 06.09.2023 року за ч. 1 ст.121 КК України) вбачається, що 06.09.2023 близько 16.10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на Олесницькому озері розташованому по вул. Київський шлях в м. бориспіль, тримаючи в руці предмет схожий на ніж, підійшовши до ОСОБА_7 та заподіяв йому вказаним ножем не менше двох ударів по тілу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої грудної стінки, проникаюче в праву плевральну порожнину, що призвело до розвитку гемотораксу, а також різаної рани 2-го пальця лівої кисті.

07.09.2023 правову кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення було змінено з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, а також складено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість цієї підозри підтверджується: повідомленнями ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на лінію «102» про вчинення кримінального правопорушення; рапортом інспектора взводу ТОР БПП в м. Бориспіль від 06.09.2023; заявою ОСОБА_7 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; оглядом автомобіля «KIA NIRA» (д/н НОМЕР_1 ); оглядом на парковці біля озера «Олесницьке» м. Бориспіль, де на асфальті було виявлено плями речовини бурого кольору; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; показаннями ОСОБА_9 ; довідкою КНП «ББЛІЛ» від 06.09.2023; впізнанням за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ; показаннями ОСОБА_10 ; особистим обшуком під час затримання ОСОБА_5 ; довідкою Головного клінічного центру Державної прикордонної служби України; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; пред`явленням для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 ; впізнанням за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи наведене, суд бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та враховує, що ОСОБА_5 , наніс ножове поранення ОСОБА_7 та не прояснив при допиті причину таких дій, в судовому засіданні надав пояснення відповідно до яких зазначив, що не пам`ятає даного факту. Відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду або вчинити інший кримінальний злочин, оскільки вчинив умисний тяжке тілесне ушкодження за вказаних вище обставин. Дані обставини унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України.

Ці обставини свідчать про те, що від впливом тяжкості покарання підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчинити інший кримінальний злочин .

За таких обставин, прокурор довів суду про наявність ризиків передбачених пунктом 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, кримінального правопорушення і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як зазначає Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Murrey v. the United Kingdom "). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").

За п.1 ч. 4. ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З врахуванням цього, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави.

З огляду на вищенаведене, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави

Керуючись ст.ст.177,178,183,196,197, 369,371, 376 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обчислювати з моменту затримання, тобто з 17 год.40 хв. 06.09.2023 року.

Строк дії ухвали слідчого судді закінчується о 24 год. 00 хв. 04.11.2023року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги , а для підозрюваного з моменту отримання її копії.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 13.09.2023 року о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1