1-кс/243/693/2023 року
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, українця, одруженого, з середньою - спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді начальника лазні першої польової лазні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000346 від 24 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.08.2023 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З клопотання видно, що молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді начальника лазні першої польової лазні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , приблизно о 17 год. 15 хв. 24.05.2023 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем тимчасового мешкання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обуреним зауваженнями майстер-сержанта ОСОБА_6 , з приводу того, що він ( ОСОБА_4 ) гучно слухав музику, зайшов до своєї кімнати, взяв належну собі пневматичну гвинтівку, споряджену одним металевим набоєм, та вирушив на ганок де знаходився майстер-сержант ОСОБА_6 та діючи з прямим умислом з відстані близько п`яти метрів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, здійснив один постріл у бік майстер-сержанта ОСОБА_6 . В результаті протиправних дій молодшого сержанта ОСОБА_4 майстер-сержанту ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового сліпого поранення грудної клітини з правої сторони, з ушкодженням правої легені, правобічного гемопневматораксу, геморагічного шоку ІІ ступеня.

25.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння

Постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 18.07.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 25.08.2023 року включно.

26 травня 2023 року слідчим суддею Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті Луганського ЗВСП ЗС України у м. Павлоград на строк 60 днів відносно ОСОБА_4 до 23 липня 2023 року, який ухвалою слідчого судді від 20 липня 2023 року продовжений до 25 серпня 2023 року, включно.

18 серпня 2023 року слідчим з відповідним прокурором погоджено клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до 5-ти місяців, тобто до 25 жовтня 2023 року включно, яке спрямоване для розгляду по суті до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Таким чином, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою спливає 25 серпня 2023 року. Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Водночас, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-психіатричної експертизи, додаткової судово-медичної експертизи; виконати з потерпілим, підозрюваним та його захисником вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду; підготувати обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства.

Провести вказані слідчі та процесуальні дії до 25.08.2023 року не виявляється за можливе з огляду на тривалий час проведення судових експертиз через значну завантаженість судових експертів.

Також, вчинення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій до 25.08.2023 року ускладняється тим, що вчинення більшості із зазначених вище дій, які необхідно виконати для прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні залежить від тривалості проведення судових експертиз, висновки яких потрібні для проведення таких слідчих та процесуальних дій тощо.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його ОСОБА_4 повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації або місця служби, тобто на територію Донецької області до підрозділу військової частини, яка в будь-який час змінює своє місце розтушування, що створить умови та змогу ОСОБА_4 здійснювати вплив на свідків та переховуватися від органу досудового розслідування, крім того підозрюваний зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від свої показань.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що є віддаленим містом від органу досудового розслідування та вказана адреса не перевірена органом досудового розслідування, разом з тим вказаний запобіжний захід в умовах воєнного стану, може створити негативну тенденцію для інших військовослужбовців, які умисно можуть вчиняти інші злочини, в тому числі й військові аби не захищати територіальну цілісність країни на лінії зіткнення, що може призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України, а тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу створить передумови для переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду. Більше того, за таких обставин ОСОБА_4 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні будь-яким чином.

Крім, цього суд при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт, повинен з`ясувати технічні можливості реалізації вказаного виду запобіжного заходу та наявність електронних засобів контролю, які передбачені для виконання даного виду запобіжного заходу, з метою забезпечення своєчасного запобігання можливим спробам підозрюваного невиконання вимог обраного відносно нього запобіжного заходу.

Водночас, необхідно брати до уваги і саму особистість підозрюваного, враховуючи його репутацію, соціальні зв`язки тощо.

Крім того, можливість незаконного впливу на свідків, спрямованих на зміну їх показів в суді, наданих ними органу досудового розслідування, з метою перешкоджання доказуванню стороною обвинувачення перед судом усіх фактичних даних, які встановлені у ході досудового розслідування, порушує принцип змагальності кримінального провадження, визначений ст. 22 КК України. З огляду на це, вважає, що такий вид запобіжного заходу як домашній арешт не є достатнім і не виправдовую, настання ризику п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що в результаті протиправних дій ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження особа, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України є процесуально доцільним не визначати підозрюваному ОСОБА_4 заставу у вказаному кримінальному провадженню.

При цьому ризики, покладені в основу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшилися, у зв`язку з чим сторона обвинувачення вважає, що утримання ОСОБА_4 під вартою є таким же актуальним як і при обранні запобіжного заходу.

Так, соціальний статус підозрюваного не змінився, нові соціальні зв`язки не утворилися, керівництво військової частини до слідчого або прокурора із клопотанням про передання підозрюваного на поруки не зверталися, досудове розслідування не завершено, тобто свідки не допитані в межах судове провадження в суді першої інстанції, тобто лишається актуальним ризик впливу на них.

З огляду на те, що доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази:

* витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000346 від 24 травня 2023 року;

* протокол огляду місця події від 24 травня 2023 року, відповідно до якого в період часу з 23 год. 39 хв. по 23 год. 57 хв. було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено: - з приміщення кухонної кімнати: предмет, ззовні схожий на пневматичну гвинтівку, чорного кольору марки «Beeman», на якій мається маркування: НОМЕР_2 , cal 4,5 мм(177), зі спускового гачка якого було зроблено змив на марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту та опечатано. Предмет, ззовні схожий на пневматичну гвинтівку, чорного кольору марки «Beeman», на якій мається маркування: НОМЕР_2 , cal 4,5 мм(177), поміщено до двох поліетиленових пакетів чорного кольору, опечатано ліпкою стрічкою та біркою з пояснювальним написом; - з приміщення спальної кімнати №4: чотирнадцять предметів, ззовні схожих на кулі, виготовлені з металу сірого кольору, до пневматичної гвинтівки, які були загорнуті до паперу та поміщені до сейф-пакету № 5334776;

* постанова слідчого від 25 травня 2023 року. відповідно до якої вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні;

* протокол допиту підозрюваного від 25 травня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_4 підтвердив обставини, встановлені досудовим розслідування та описаним у врученому йому повідомленні про підозру;

* протокол допиту потерпілого від 25 травня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_6 підтвердив

встановлені досудовим розслідування обставини та надав пояснення щодо отримання ним тілесних ушкоджень внаслідок протиправних дій підозрюваного ОСОБА_4 ;

* протокол проведення слідчого експерименту від 25.05.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до якого останній розповів про обставини події.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно мітити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну мір запобіжного заходу протягом певного часу, що вказано у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції».

Згідно з положеннями ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В проти Швейцарії» від 26 січня 1991 року зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочину підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В свою чергу, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у судовому засіданні прокурором, як стороною кримінального провадження, доведено, що ризики, відповідно до яких до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід як тримання під вартою, не зменшилися, а також доведено, що саме такий запобіжний захід як тримання під вартою може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також прокурором було доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявних ризиків, та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та даного клопотання.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 24 жовтня 2023 року включно.

Виходячи з викладеного, у відповідності до вимог ст. ст. 181, 197 КПК України, суд вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та продовжити відносно ОСОБА_4 строк тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 у межах строку досудового розслідування, тобто до 25 жовтня 2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000346, внесеного до ЄРДР 24 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000152 від 24 травня 2023 року за ознаками кримінально правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб, тобто до 21 жовтня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1