Справа № 362/3537/23
Провадження № 1-кп/362/567/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у закритому судовому засіданні в місті Василькові клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 30 грудня 2022 року за № 0000550, щодо

ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

потерпіла ОСОБА_5 ;

представник потерпілої ОСОБА_6 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_7 .

Суд установив:

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Адвокат ОСОБА_7 як представник власника майна ОСОБА_8 подав клопотання про скасування арешту належному останньому на праві власності майна - автомобіля Mazda 6, номерний знак НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що однією з підстав для накладення арешту на вказане майно було забезпечення проведення судових експертиз, речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Заявник зазначає, що на теперішній час у кримінальному провадженні виконані відповідні експертизи, проведені слідчі експерименти із використанням зазначеного автомобіля, результати яких покладені як вихідні дані для проведення експертиз. Таким чином, як стверджує заявник, усі слідчі дії за участю цього автомобіля проведені, досудове розслідування завершено та обвинувальний акт спрямовано до суду; на цей час автомобіль перебуває на штраф майданчику без нагляду власника, піддається впливу опадів і погодних умов, потреба у використанні автомобіля для проведення слідчих експериментів та судових експертиз відсутня.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 і обвинувачений ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор, позицію якого підтримали потерпіла та її представник, проти задоволення клопотання заперечив, указавши на його передчасність і зауваживши, що судовий розгляд кримінального провадження наразі не розпочався, докази не досліджувались, а під час судового розгляду можуть постати питання щодо призначення експертиз і слідчих дій із вказаним автомобіля.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд виходить з такого.

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ухвалою від 13 січня 2023 року задовольнив клопотання прокурора та наклав арешт на майно, а саме автомобіль «Мазда 6» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу.

Підставою для накладення арешту на вказане майно слугувало те, що що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів. З огляду на наведене, з метою забезпечення проведення судових експертиз, збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення на нього арешту.

Відповідно до статей 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1 частини 2 цієї ж статті).

Частиною третьою зазначеної статті обумовлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Проаналізувавши матеріали клопотання, враховуючи, що судовий розгляд кримінального провадження фактично не розпочався, порядок дослідження доказів не встановлено, жоден із доказів не досліджувався, суд дійшов висновку про передчасність заявленого клопотання про скасування арешту майна та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170, 174, 376 КПК України, суд

ухвалив:

залишити без задоволення клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1