Справа № 199/5240/23
ВИРОК

іменем України

27.06.2023 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000437 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2023, відносно:

ОСОБА_3 , яка народилась у 1979 році червні місяці 12 дня у м. Дніпропетровську, громадянки України, із вищою освітою, офіційно працевлаштованої у Клінічному об`єднанні швидкої медичної допомоги, на посаді медичної сестри, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої у квартирі АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 31.05.2023, приблизно о 11 годині 55 хвилин, перебуваючи у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зустріла свою доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її подругу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на фоні словесної суперечки стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_3 реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 у цей же день, а саме 31.05.2023 приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , знаходячись в безпосередній близькості, прямо перед обличчям ОСОБА_7 схопила своєю правою рукою волосся потерпілої та сильно смикнула, після чого ОСОБА_3 , нанесла потерпілій ОСОБА_7 один удар своєю правою рукою напівзігнутою в кулак в область лівої щоки. Після чого, ОСОБА_7 намагавшись викликати працівників поліції, дістала мобільний телефон з лівої кишені, однак ОСОБА_3 , знаходячись обличчям до останньої своєю правою рукою напівзігнутою в кулак нанесла один удар в область правої кисті потерпілої. Далі ОСОБА_7 , залишила місце події, а ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , залишились на місці вчинення правопорушення.

Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: гіперемії та ледве помітних крапкових внутрішньо-шкіряних крововиливів лівої половини обличчя (в проекції лівої щоки з переходом на носо-губний трикутник та вгору в виличну область і з частковим переходом на нижню повіку лівого ока), садна на тильній поверхні правої кисті на суглобовій поверхні між основною і нігтьовою фалангами 2-го пальця, виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності її захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

- письмова заява потерпілої ОСОБА_7 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченої, так і потерпілої, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 125 КК України, як такі що виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченої, яка свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала, добре характеризується за місцем мешкання та роботи, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, , раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, наявність обставин що пом`якшують покарання та згідно ст. 67 КК України відсутність обставин що обтяжують покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 ( п`ятсот десять гривень) гривень.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8