Справа № 473/2129/23
Номер провадження 1-в/473/76/2023
УХВАЛА

Іменем України

"12" травня 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Привільне Баштанського району Миколаївської області, громадянин України, проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

18.11.2014 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

27.03.2018 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

28.11.2019 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

07.07.2020 року Братським районним судом Миколаївської області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

засуджений 23.02.2021 року вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України до строку покарання зараховано невідбуту частину покарання за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 07.07.2020 року з 23 жовтня до 09 серпня 2020 року та строк попереднього ув`язнення з 10 серпня 2020 року до дня набрання цим вироком законної сили

В С Т А Н О В И В:

засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ВК №72, звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Розгляд справи проводився без участі засудженого на підставі ч.5 ст.539 КПК України, оскільки він клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не заявляв, про час та місце слухання справи був повідомлений через адміністрацію установи відбування покарання.

Прокурор та представник ДУ ВК №72 заперечували проти задоволення клопотання засудженого, зазначивши, що засуджений має 11 стягнень, які зняті та погашені у встановленому законом порядку та 2 заохочення, офіційно ОСОБА_5 не працевлаштований, характеризується посередньо.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом було встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 23.02.2021 року вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 01.04.2021 року, кінець строку 23.01.2025 року.

Згідно з характеристикою від 09.05.2023 року, яка надана до матеріалів справиустановою відбування покарання, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.10.2019 року. Під час тримання у Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" допустив 3 порушення режиму утримання. Мав 3 стягнення, заохочень не мав.

З 20.04.2021 року відбуває покарання у Державній установі "Вознесенська виправна колонія (№72)". За період відбування покарання характеризується наступним чином. Має 8 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, та 2 заохочення.

21.06.2022 року засуджений розглядався на комісії відповідно до ст..82 КК України у вигляді обмеження волі. Рішенням комісії було відмовлено, так як засуджений не став шлях виправлення. Після розгляду комісією у порядку статті 82 КК України засуджений мав 2 заохочення, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

02.05.2023 року засуджений розглядався на комісії відповідно до статті 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання. Рішенням комісії було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений не довів свого виправлення. Після розгляду комісією у порядку ст.81 КК України, засуджений заохочень та стягнень не мав

Загалом за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має 11 стягнень які погашені та зняті у встановленому законом порядку, та 2 заохочення. У майстерні установи не працевлаштований.

Постійно приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення, виконанні ремонтних робіт, та робіт з поліпшення комунально-побутових умов відділення, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Позову за виконавчими листами та за аліментами за особовою справою не має.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Не прагне до лідерства.

За характером спокійний та врівноважений. Здатний долати життєві труднощі та протистояти чужому негативному впливу. По відношенню до себе самокритичний, вимогливий та дисциплінований. За вольовими якостями цілеспрямований, самостійний та витриманий. Своєю поведінкою надає позитивний приклад іншим засудженим.

Підтримує зв`язок з рідними шляхом побачень, отримує посилки та передачі.

У скоєному злочині, зі слів засудженого, розкаюється. Усвідомив тяжкість та суспільну небезпеку скоєного злочину. Повністю визнає себе винним у скоєному злочині. Вирок суду та призначене покарання вважає справедливим. У характеристиці зазначено, що ОСОБА_5 прагне сумлінним ставленням до праці та поведінкою спокутувати свою провину перед суспільством.

Вирішуючи клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, суд враховує що згідно із ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Таким чином, висновок суду про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися не лише на наявності умов, визначених ст.81 КК України в частині строків, які має відбути засуджений для застосування такої пільги, а й на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому та вказують саме на виправлення засудженого.

Як вбачається із матеріалів особової справи та матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_5 у ВК 72 не працевлаштований. Характеризується засуджений в ВК 72 посередньо. Протягом періоду відбуття покарання в ВК 72 має 11 стягнень, які погашені та зняті у встановленому законом порядку, та лише 2 заохочення. Участі в програмах диференційованого виховного впливу та соціально-корисному житті відділення засуджений не приймав. З матеріалів особової справи вбачається, що раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, встановлені судом дані про особу засудженого ОСОБА_5 та його поведінку за період відбування покарання не свідчать про доведення його виправлення та наявність всіх визначених ст.81 КК України підстав для застосування умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженогоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1