ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4129/23

Номер провадження 1-кп/495/489/2023

14 червня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань

за №0000375 від 05.04.2023, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Білгород-Дністровський Одеської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

потерпіла- ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні продовжувався, востаннє, Указом Президента України від 06.02.2023 року за №58/2023, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб (до 20 травня 2023 року). Законом України від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Так, під час дії воєнного стану на території України, 05 квітня 2023 року в період часу з 09 год. 00 хв. по 09 год. 20 хв., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим,обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи та достовірно знаючи про оголошення воєнного стану на території України, умисно, маючи злочинний умисел направлений та таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні «Аптеки твого міста», розташованої по вул. Єврейській, 23 в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, користуючись тим, що його дії ніким не будуть помічені, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з прилавку аптеки, здійснив умисне, таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A10S» вартістю 2400 грн., в чохлі сіро-зеленого кольору з блисківками вартістю 90 грн., що належить потерпілій ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілій майнову шкоду, згідно висновку експерта, на загальну суму 2490 грн., після чого з місця події зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно, він 05 квітня 2023 року приблизно в 09 годин, перебуваючи в приміщенні «Аптеки твого міста», розташованої по вул. Єврейській, 23 в м. Білгород-Дністровський, Одеської області та користуючись тим, що його дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу з прилавку аптеки, здійснив умисне, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10S» після чого з місця події зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.В скоєному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочини. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України ,тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. .

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює ,його вік та стан здоров`я , те що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив тяжке кримінальне правопорушення,яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений є не судимою особою, має постійне місце мешкання, посередньо характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті,за якою кваліфіковані його дїі та звільненняобвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін , передбачений ст.ст. 75,76 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Речовий доказ по справі -мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10S», який повернутий потерпілій ОСОБА_5 під зберігальну розписку- слід залишити потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до набуття вироком законної чинності суд вважажє за доцільне не обирати.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі .

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в в Оеській області.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Речовий доказ по справі -мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10S», який повернутий потерпілій ОСОБА_5 під зберігальну розписку - залишити потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1