Провадження № 1-кп/643/542/23
Справа № 643/7821/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000480 від 20.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.03.2023 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до 3-х років обмеження волі; на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , вчинив заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), за наступних обставин.

18.06.2023 приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, скориставшись дружніми стосунками з раніше знайомою йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попрохав у останньої її мобільний телефон для користування мобільним додатком, заздалегідь не збираючись повертати мобільний телефон і намагаючись звернути його у подальшому на власну користь. Потерпіла, довіряючи ОСОБА_3 , не підозрюючи про його протиправні наміри, не вагаючись віддала йому свій мобільний телефон торгівельної марки "Xiaomi Redmi Note 10 Pro" Imei 1: НОМЕР_1 Imei2: НОМЕР_2 корпусі фіолетового кольору, 6/64 GB для тимчасового користування мобільним додатком.

ОСОБА_3 скориставшись тим, що за його діями ніхто не слідкує, у тому числі потерпіла, реалізуючи свій злочинний умисел, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, не повернувши мобільний телефон, обернувши його на власну користь і розпорядившись викраденим майном у подальшому на свій розсуд, завдавши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 5600,00 грн, згідно з висновком експерта за результатами товарознавчої експертизи.

Відповідальність за вчинення кримінального проступку, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з клопотанням прокурора ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за обставин наведених вище, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 , подала заяву, в якій зазначила про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює; одружений; раніше судимий.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. ст. 67 КК України, не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, відповідно до статті 12 КК України, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності - один, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше судимий, кримінальне правопорушення в даному провадженні вчинив маючи не зняту та не погашену судимість, в період іспитового строку за вироком Московського районного суду м.Харкова від 29.03.2023 року, належних висновків не зробив, свідчать про його підвищену суспільну небезпечність, у зв`язку з чим останньому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України.

З матеріалів кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не є особою, до якої згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 КПК України не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Підстав для призначення ОСОБА_3 більш м`якого за видом покарання, або із застосуванням положень ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Зазначене покарання суд вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Наряду з цим, ОСОБА_3 раніше надавалась судом довіра і застосовувалися положення ст.75 КК України, однак він належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення

Частиною 3 статті 78 КК України передбачено, що в разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71, 72 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком, а відповідно до ч. 4 цієї статті, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

З наведеного вбачається, що у разі засудження особи за кримінальне правопорушення, вчинене у період іспитового строку за попереднім вироком, суд має застосувати вимоги ст. 71 КК України та визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, так і від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. В такому випадку, не відбутою частиною покарання за попереднім вироком вважається покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 79, 104 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в даному провадженні в період іспитового строку за попереднім вироком, тому суд призначає йому остаточне покарання за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного в даному провадженні у виді обмеження волі, не відбутого покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 29.03.2023 року.

При цьому, підстав за для застосування до покарання, що призначається обвинуваченому положень ст.ст.69, 75,76 КК України суд не вбачає.

Мотиви ухвалення інших рішень

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 29.03.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання після набрання ним законної сили.

Речовий доказ CD-R диск з відеозаписом від 18.06.2023 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суду м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1