Номер провадження № 1-кп/756/605/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі суду присяжних:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 15 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 25.07.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007126, про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченому у вчинені злочинів, передбачених пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження, яке здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання відповідно до ст. 331 КПК України про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 . Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що наразі існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість того, що ОСОБА_8 , у випадку не застосування запобіжного заходу, буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, учинити інше кримінальне правопорушення.

Указані ризики, на думку прокурора, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, один з яких посягає на життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю, за вказані кримінальні правопорушення, передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, що свідчить про те, що з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів у разі доведення його винуватості в суді, останній може вчинити дії щодо ухилення від суду.

Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілу та свідків, місця проживання яких відомі обвинуваченому, а тому шляхом вмовлянь, прохань, пропонування винагороди або насильницьких методів може впливати з метою відмови від раніше наданих показів, їх зміни чи дачі завідомо неправдивих показань. Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні насильницьких дій, а саме в умисному вбивстві та вчиненні розбійного нападу, а тому на думку сторони обвинувачення за своїми морально-психологічними якостями здатний на спричинення морального чи фізичного тиску. Також, стало відомо, що ОСОБА_8 намагається з`ясувати інформацію щодо свідка до якого застосовано заходи безпеки.

Прокурор також уважає, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність до вчинення злочинів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та вирішити питання щодо допиту свідків сторони захисту, які можуть спростувати причетність його підзахисного до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника та повідомив, що відносно нього проводились провокаційні дії з боку працівників поліції, а саме до його оселі неодноразово навідувались працівники поліції з метою фіксації його відсутності за місцем проживання та подальшої зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Вислухавши клопотання прокурора, думку сторони захисту, обвинуваченого, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення злочинів, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України. Дані злочини відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких.

При цьому судом ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, проте 27.08.2022 строк дії запобіжного заходу закінчився у зв`язку з чим прокурором подано вказане клопотання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо суд застосовує відповідний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, то зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.

Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри, тобто відповідно до статей 194, 199 КПК України під час процедури обрання чи продовження запобіжного заходу, слід ураховувати, що надання оцінки доказів у справі відбувається лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Тим більше, головуючий суддя, який одноособово діє як суд при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу в складі суду присяжних, не може надати оцінку доказам, які має повноваження в даній справі надати лише суд присяжних.

Слід зауважити, що суд перебуває наразі на стадії дослідження письмових доказів, які надає сторона обвинувачення, тож надання оцінки їм є неможливим, зокрема - передчасним.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, уважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо обрання до обвинуваченого запобіжного заходу.

Даючи оцінку доводам, які наведені стороною обвинувачення та захисту, суд погоджується з існуванням ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та їх незмінності, зокрема можливості ОСОБА_8 переховуватися від суду, учинити інший злочин, а також можливість впливу на потерпілу та свідків, як і з вказаними прокурором у судовому засіданні підставами їх існування. Наведенні стороною захисту факти, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки не зменшує встановлених ризиків. Але наведені ризики не є значними, а отже для їх забезпечення обраний запобіжний захід є достатнім.

Ці висновки суду свідчать, що наразі існують підстави для обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Слід також узяти до уваги, що хоча потерпіла та свідки вже були допитані, однак це не позбавляє сторони поставити питання про додатковий допит вказаних осіб після дослідження інших видів доказів.

Однак слід зауважити, що суд не бере до уваги посилання прокурора на тяжкість покарання як окрему підставу існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки тяжкість покарання оцінюється судом разом з іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України. Крім того, неможливість обґрунтування існування ризику переховування лише тяжкістю покарання, було предметом оцінки Європейського суду з прав людини, зокрема в таких рішеннях як «Тимошенко проти України» та «Луценко проти України».

На думку суду, саме обраний запобіжний захід - домашній арешт, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу та особистості обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

Судом, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при прийнятті такого рішення, було також вивчено відомості, що характеризують особистість обвинуваченого, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту, як і тяжкість покарання, яке може бути застосованим до обвинуваченого. Тож, наразі, обраний запобіжний захід є єдиним, який надає можливості забезпечувати кримінальне провадження, та дотримує певний баланс прав та обов`язків.

Між тим слід урахувати, що прокурором у клопотанні некоректно зазначено вид домашнього арешту, а саме цілодобовий або заборона залишати житло в певний період доби, а тому суд вважає за можливе обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби. Оскільки протягом дії запобіжного заходу обвинувачений з`являвся до суду, та не порушував покладених судом обов`язків, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Також суд ураховує і введення на території України воєнного стану, комендантської години та неможливість виїзду чоловіків за межі території України.

Ураховуючи, викладене та заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого з приводу обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання строком на 60 діб із дотриманням покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 194, 199, 331, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, який полягає в забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , кожного дня з 22:00 год. до 07:00 год. наступного дня, протягом строку дії запобіжного заходу, зобов`язав його з`являтися до суду за першим викликом.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 27.10.2022.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:

- не відлучатися з місця проживання не інакше в межах часу заборони залишати житло;

- повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у межах вказаного кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути включені в апеляційну скаргу на рішення, яке буде прийнятим за наслідком розгляд справи по суті.

Ухвала постановлена головуючим суддею та проголошена ним одноособово відповідно до вимог абзацу 3 ч. 3 ст. 331 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1