Справа № 761/5719/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/845/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю

заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданою в порядку ст.303 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з ухвалою, до Шевченківського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність слідчого, в порядку ст.303 КПК України.

У вимогах даної скарги особа, що її подала, просила: зобов`язати розпочати розслідування про скоєний злочин службовою особою Центрального апарату ДБР за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України; видати їй витяг з ЄРДР; визнати її потерпілою та надати їй пам`ятку; притягнути відповідальних осіб Центрального апарату ДБР за невиконання судового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2021 року за ч.2 ст.382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 поданою в порядку ст.303 КПК України, на підставі ч.4 ст.304 КПК України.

В обґрунтуванні слідчий суддя послався на те, що зі змісту заяви ОСОБА_6 вбачається, що вона фактично звертається з заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовою особою Центрального апарату Державного бюро розслідувань, розгляд якої не передбачений положеннями ст.303 КПК України та знаходиться поза межами повноважень слідчого судді.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати центральний апарат ДБР розпочати розслідування та внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.ч.2,3 ст.365-2 КК України.

В обґрунтування вказує, що 04.01.2021 вона звернулась до Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2, 3 ст.365-2 КК України. Оскільки відомості за вказаною заявою не було внесено до ЄРДР, вона звернулась зі скаргою в порядку ст.303 КПК України до Ірпінського міського суду Київської області.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20.01.2021 року її скаргу було задоволено та зобов`язано Ірпінський ВП ГУ НП України в Київській області внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 04.01.2021 та розпочати досудове розслідування.

Оскільки вказану ухвалу не було виконано Ірпінським ВП ГУ НП в Київській області, вона вимушена була 29.01.2021 року звернутися до Центрального апарату ДБР із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Всупереч вимог ч.1 ст.214 КПК України Центральним апаратом ДБР ніяких процесуальних дій не виконано.

Оскільки її звернення до Центрального апарату ДБР України не мало ніяких процесуальних наслідків, вона була вимушена звернутися зі скаргою до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Проте оскаржуваною ухвалою слідчого судді їй було відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною скаргою.

На думку апелянта вказана ухвала слідчого судді є незаконною.

Адже, про судове засідання, на якому була постановлена оскаржувана ухвала слідчого судді її, як потерпілу, всупереч вимог ст.56, п.5 ч.2 ст.412 КПК України, не було повідомлено та вона не була присутня при розгляді скарги, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_6 , яка зазначила, що не оспорює висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, проте вважає, що поза увагою слідчого судді залишилась інша скарга подана нею 08.02.2021 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку суду апеляційної інстанції вказаних вимог законодавства слідчим суддею дотримано в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені законодавчим положенням, згідно з яким, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами й віднесені до їх повноважень процесуальним законом.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Центрального апарату ДБР України, в порядку, передбаченому ст.303 КПК України.

В свою чергу, відмовляючи у відкритті провадження за вищевказаною скаргою на підставі ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги скарги не підлягають розгляду слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки зі змісту скарги поданої ОСОБА_6 вбачається, що вона фактично містить повідомлення про вчинення посадовою особою Центрального апарату ДБР, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Однак розгляд повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не передбачений положеннями ст.303 КПК України та знаходиться поза межами повноважень слідчого судді, а отже прийняте рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , на підставі ч.4 ст.304 КПК України, є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею було допущено порушення кримінального процесуального законодавства, яке на думку ОСОБА_6 полягало в тому, що її не було викликано до суду, є необґрунтованими. Адже оскаржуване рішення слідчого судді було прийнято на стадії вирішення питання про прийняття до розгляду скарги, а не при розгляді її по суті, де повідомлення про розгляд скарги особи, яка її подала чи її представника (захисника), є обов`язковим.

Крім того, слід зазначити, що слідчим суддею постановлено ухвалу в межах даного провадження, за наслідками вивчення скарги ОСОБА_6 , яка надійшла до суду першої інстанції 11.02.2021 року за вх.№13443, та зареєстрована в порядку визначеному законодавством. А отже твердження апелянта, що оскаржуване судове рішення прийнято за іншою скаргою, аніж та, яка була направлена нею до суду першої інстанції, не знайшло свого підтвердження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.

Із огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст.401, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданою в порядку ст.303 КПК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: