У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних справах слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000363, відомості про яке 10.06.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань в Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000363, відомості про яке 10.06.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 09.06.2023 року о 15 год. 35 хв. прикордонним нарядом НОМЕР_1 прикордонного загону прикордонним нарядом на напрямку 148 прикордонного знаку на відстані 30 м від державного кордону було затримано 2 громадян України, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Після їх затримання останні пояснили, що особа на ім`я « ОСОБА_6 » організував їхнє незаконне переправлення через державний кордон України на територію Угорщини.

09.06.2023 близько 14:00 год. за вказівкою « ОСОБА_6 » зазначених громадян на таксі доставили до стадіону «Дружба» в м.Берегове, де на них очікував автомобіль марки «Мітсубіші Паджеро» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 . В подальшому громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_5 сіли у вказаний автомобіль, за вказівкою ОСОБА_7 вимкнули мобільні телефони та поїхали у напрямку с. Бадалово, Берегівського району. В дорозі перебували близько 30 хвилин. В автомобілі ОСОБА_7 наказав пригнутись, щоб місцеве населення їх не бачило. Прибувши на околицю с.Бадалово, вийшли з автомобіля, після чого ОСОБА_7 провів інструктаж та пояснив, що потрібно перейти поле, пройти загороджувальний паркан та дійти до шлагбаума, де їх зустріне чоловік на території Угорщини. Виконуючи вказівки ОСОБА_7 та рухаючись в напрямку, який вказав останній ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було затримано представниками Держприкордонслужби України при спробі незаконного перетину державного кордону України.

Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_7 може бути причетний до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Згідно листа філії «Берегівське лісове господарство» від 10.07.2023 №393/23 ОСОБА_7 працює на посаді майстра лісу обходу №4 Берегуфалівського лісництва.

Вказані обставини підтверджуються протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , проведеними з їх участю впізнання осіб, які здійснювали організацію переправлення їх через державний кордон України, серед яких впізнали ОСОБА_7 , а також автомобіль, на якому він здійснював перевезення до околиць с.Бадалово, Берегівського району, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Поряд з тим, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 проживає в АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.09.2023, власником майна - житлового будинка садибного типу є ОСОБА_7 . Крім того, власником частки нерухомого майна за вказаною адресою є ОСОБА_10 , на підставі рішення суду у справі №299/2490/16-ц від 22.05.2018, видавник: Виноградівський районний суд Закарпатської області; постанова суду, серія та номер: Справа №299/2490/16-ц, виданий 16.06.2021, видавник: Верховний суд України.

Враховуючи вище наведене, у даному кримінальному провадженні є необхідним проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 .

На підставі наведеного прокурор просить надати дозвіл Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приміщенні будинку, надвірних будівель, споруд, та території дворогосподарства з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення предметів та речей: мобільні телефони та інші засоби зв`язку, які використовуються ОСОБА_7 при вчиненні кримінального правопорушення; чорнові записи, блокноти, щоденники, нотатки та інші рукописні чи друковані носії інформації, електронні носії інформації, що можуть містити інформацію, яка свідчить про вчинення кримінального правопорушення;

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши думку прокурора з приводу внесеного клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000363, сформованим станом на 12.09.2023 року, підтверджено, що органом досудового розслідування - Шостим слідчим відділом (з дислокацією в м.Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 10.06.2023 останній повідомив, що протягом поточного року через знайомих та колег шукав спосіб будь-яким шляхом виїхати за межі території України. Після чого, на початку червня до нього зателефонувала невідома йому дівчина на ім`я ОСОБА_11 . 09.06.2023 року спілкуючись з « ОСОБА_11 » через мобільний додаток «What`s App» ОСОБА_9 запитав у неї про деталі його перетину, після чого вона сказала йому не перейматись про це. Близько 14:00 таксі привезло ОСОБА_9 до стадіону «Дружба», де на нього очікував автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував громадянин України ОСОБА_7 та здійснив доставку до державного кордону, надавши інструкції з перетину кордону.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 10.06.2023, останній повідомив, що протягом поточного року не мав постійного місця роботи та стабільного заробітку, у зв`язку з чим, його дружина громадянка України ОСОБА_12 зайнялась пошуком осіб, які б мали допомогти ОСОБА_5 виїхати за межі території України. 06.06.2023 року дружина повідомила, що знайшла осіб, які допоможуть ОСОБА_5 незаконно перетнути державний кордон. В подальшому таксі марки «Volkswagen Cady» привезло ОСОБА_5 до стадіону «Дружба» в м.Берегово, де його очікував автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» державний реєстраційни номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебуав ОСОБА_7 . Свідки впізнали особу та транспортний засіб.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 346077426; дата формування: 11.09.2023), житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканість житла чи іншого володіння особи. Так, згідно з цією конституційною нормою не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ч. 1. ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьої цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання (ч. 3 ст. 234 КПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

У внесеному клопотанні слідчим порушується питання про надання дозволу на проведення обшуку у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дворогосподарстві, з метою виявлення і вилучення майна, а саме: мобільних телефонів та інших засобів зв`язку, які використовуються ОСОБА_7 при вчиненні кримінального правопорушення; чорнових записів, блокнотів, щоденників, нотатків та інших рукописних чи друкованих носіїв інформації, електронних носіїв інформації, що можуть містити інформацію, яка свідчить про вчинення кримінального правопорушення, що має значення доказів, які відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України є речовими доказами, а також предметів та речовин обіг та зберігання, яких без відповідного дозволу, заборонений законом.

Проте, прокурором у клопотанні не зазначено обставин із посиланням на належні докази, які дають органу досудового розслідування підстави вважати, що за вказаною вище адресою можуть знаходитись мобільні телефони та інші засоби зв`язку, які використовуються ОСОБА_7 при вчиненні кримінального правопорушення та чорнові записи, блокноти, щоденники, нотатки та інші рукописні чи друковані носії інформації, електронні носії інформації, користування такими, що можуть містити інформацію, яка свідчить про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що у даному випадку прокурор просить надати дозвіл на проведення такої слідчої дії як обшук, але при цьому відсутня сукупність відомостей, яка при їх оцінці може привести до єдиного висновку - необхідність проведення такої слідчої дії, а також стороною кримінального провадження не доведено, що у органу досудового розслідування були перешкоди в отримані доказів у кримінальному провадженні №0000363, шляхом проведення інших процесуальних заходів (крім обшуку), які входять до його повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положенням ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З контекстного аналізу наведених норм вбачається, що сторона кримінального провадження при поданні певного клопотання зобов`язана довести обставини, на які вона посилається.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, виходячи з вимог ч. 5 ст. 234 КПК України, вважає, що клопотання є необґрунтованим і таким, що ґрунтується на припущеннях, оскільки викладені у клопотанні відомості є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03).

З врахуванням вищенаведеного слідчий суддя, виходячи з вимог п. 4, 5 ч. 5 ст.234 КПК України, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних справах слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000363, відомості про яке 10.06.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15 вересня 2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1