Справа №127/9566/23
Провадження №1-кс/127/3764/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000065 від 12.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 275 КК України, яке погоджено з прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що до Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшла письмова заява від ГО «Агенти впливу» про те, що колишній голова Бохоницької сільської ради ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище, як голови сільської ради, на думку ГО «Агенти впливу», спільно зі ОСОБА_8 , сфальсифікували данi землевпорядної документації, на підставі чого, в подальшому ОСОБА_8 безкоштовно отримала земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0023, площею 1.4 га, яка розташована на території Бохоницької сільради Вінницького району Вінницької області.

За даним фактом СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 02.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування, зокрема для встановлення достовірності належності підпису ОСОБА_8 у вилученій на підставі ухвали про тимчасовий доступ речей і документів заяві про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,3743 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Бохоницької сільської ради, зареєстрованій у Вінницькій районній державній адміністрації за вх. № 3813 від 03.10.2008, призначено судово почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта від 23.02.2023 № СЕ-19/102-23/3450-ПЧ встановлено, що підпис, що вище печатки «Вінницька районна державна адміністрація «Єдиний дозвільний офіс» вхідний № 3813 дата «03» жовтня 2008 р.» у правому нижньому куті заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,3743 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Бохоницької сільської ради, зареєстрованій у Вінницькій районній державній адміністрації за вх. № 3813 від 03.10.2008, виконаний не ОСОБА_8 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_8 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 919635 від 10.08.2009 встановлено, що право власності за ОСОБА_8 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0023 прощею 1,3743 га, яка розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства було видано на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 27.01.2009 р. № 150.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327517655 від 30.03.2023 отриманої в межах даного кримінального провадження встановлено, що земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0023 прощею 1,3743 га, було продано за ціною 40 000 гривень на підставі договору купівлі-продажу серії 467 від 28.03.2023, та зареєстровано приватним нотаріусом Вінницького нотаріального округу ОСОБА_9 за новим власником ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , громадянином України.

Таким чином, факт того, що ОСОБА_10 , дізнавшись про те, що її підпис у заяві про затвердження проекту землеустрою щодо вищевказаної відведення вищевказаної земельної ділянки підроблений, продала свою земельною ділянку новому власнику - ОСОБА_4 , свідчить про наміри останньої вжити заходів для уникнення від кримінальної відповідальності та отримання матеріальної вигоди від продажу даної земельної ділянки.

З метою з`ясування усіх обставин вказаного кримінального правопорушення, всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування, забезпечення збереження предмету злочину та не допущення подальшого його реалізації та визнання їх допустимими, забезпечення проведення необхідних судових експертиз, керуючись вимогами статтями ст.ст. 12, 190, 96-1, 96-2 КК України, статтями 40, 170, 171 КПК України ініціатор клопотання просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0023, прощею 1,3743 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206), яка розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, шляхом заборони її відчуження та використання іншими особами.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 , пославшись на вищезазначені обставини, клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , заперечив проти задоволення клопотання про арешт майна, пославшись на те, що клопотання є необґрунтованим та безпідставним, суду пояснив, що додані до клопотання документи як додатки, не містять у собі тієї підтверджуючої інформації, яка лягає в основу доказів на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. У даному кримінальному провадженні розслідується факт зловживання службовим становищем посадовими особами сільської ради у 2008 році. ОСОБА_4 є законним доброчесним власником спірної земельної ділянки, яку придбав у ОСОБА_11 .. Слід вказати, що ОСОБА_11 відповідно до закону отримала цю земельну ділянку у 2008 році та дана земельна ділянка знаходилася у її користуванні близько 15 років. Отже, жодних порушень при виділенні земельної ділянки. Не було і не має таких порушень з моменту придбання ОСОБА_4 земельної ділянки. Що ж стосується вимоги заборони використання земельної ділянки, дана вимога незаконна та порушує право власника ОСОБА_4 користуватися своєю власністю.

Накладення арешту перешкодить ОСОБА_4 належно здійснювати права законного власника і це при тому, що кримінальне провадження стосується посадових осіб сільської ради та невстановлених осіб, а не власника майна. Правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, жодним чином не стосується добросовісного набувача земельної ділянки ОСОБА_4 , який наразі перебуває без будь-якого визначеного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, окрім того, що є власником спірної земельної ділянки. Крім того, ОСОБА_4 не може бути суб"єктом злочину за ст.366 КК України, оскільки в даному випадку суб"єктом злочину виступає лише службова особа, яка має повноваження та доступ до відповідних офіційних документів. Слідчий не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту земельної ділянки. Клопотання не містить обґрунтування та достатніх підстав щодо необхідності та законності накладення арешту на земельну ділянку, яка навіть не визнана в рамках кримінального провадження речовим доказом.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання, враховує приписи статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 02.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом зловживання службовим становищем посадовою особою колишнім головою Бохоницької сільської ради ОСОБА_7 , який використовуючи своє службове становище, як голови сільської ради, на думку ГО «Агенти впливу», спільно зі ОСОБА_8 , сфальсифікували данi землевпорядної документації, на підставі чого, в подальшому ОСОБА_8 безкоштовно отримала земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0023, площею 1.4 га, яка розташована на території Бохоницької сільради Вінницького району Вінницької області.

З метою досягнення дієвості вищезазначеного кримінального провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0023, прощею 1,3743 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206), яка розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, шляхом заборони її відчуження та використання іншими особами, яка перебуває у власності ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна може бути накладений лише на те майно, яке у відповідності до розділу 4 глави 4 КПК України визнано речовим доказом.

Натомість слідчим не визнано дану земельну ділянку речовим доказом у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Частина 5 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначати покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Однак, ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлялось.

У кримінальному провадженні № 0000273 цивільний позов ніким не пред`явлено, також відсутні будь-які дані в обгрунтування розміру можливого цивільного позову.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому вбачається, що у березні 2023 року ОСОБА_4 добросовісно відповідно до договору купівлі-продажу набув права власності на земельну ділянкуз кадастровим номером :01:007:0023, прощею 1,3743 га. На момент оформлення відповідних документів, на право власності на нерухоме майно, жодних обмежень чи заборон не було.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що позиція органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме земельну ділянку за відповідним кадастровим номером, який вказаний у клопотанні слідчого, в рамках досудового слідства кримінального провадження за вказаними вище кваліфікаціями є необгрунтованою та безпідставною.

Слідчий не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту земельної ділянки. Клопотання не містить обґрунтування та достатніх підстав щодо необхідності та законності накладення арешту на земельну ділянку в рамках розслідування кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, а тому у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У клопотанні старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0023, прощею 1,3743 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206), яка розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області та перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , відмовити

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: