Справа № 638/4215/22
Провадження № 1-кп/638/1027/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України. Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001081 від 21.07.2022.

Ухвалою від 26.08.2022 вказане провадження призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, обґрунтовуючи тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заяву, якою потерпіла просить розглянути кримінальне провадження за її відсутності.

Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що жоден з наведених прокурором в клопотанні ризик, не доведено, у обвинуваченого є родина, у бабусі наразі проблеми зі здоров`ям і вона потребує допомоги, тобто маючи соціальні зв`язки, до обвинуваченого може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або, якщо суд не знайде підстав для зміни запобіжного заходу, зменшити суму застави, яка буде помірною для обвинуваченого, зважаючи на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а жоден з наведених ризиків, прокурором не доведено.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, думку захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При цьому слід враховувати, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду, свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Продовжуючи обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачений обвинувачуються в тяжкому злочині, офіційно не працевлаштований, не має законних джерел отримання прибутку та осіб на утриманні.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд виходить з того, що менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що раніше встановлені ризики є актуальними на час розгляду дійсного клопотання, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а тому доходить висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду обвинувального акту, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою до 60 діб.

Під час розгляду клопотання судом вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачуються, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 хоча і має реєстрацію на території України, проте офіційно не працюють, офіційних джерел для життя не має, може переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтований. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання осіб під вартою. Вказані ризики є реальними та триваючими, вони виключають можливість заміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Щодо клопотання захисника про зменшення розміру застави, яка буде помірною для обвинуваченого, суд ставиться критично, адже відомостей про доходи обвинуваченого захисником не надано, під час встановлення особи обвинуваченого, останній повідомив, що не працює.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовольнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», продовжити строком до 60 днів, з можливістю внесення застави у відповідному розмірі та зобов`язання виконання відповідних обов`язків, визначених ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.07.2022.

Керуючись ст.ст.27, 314-316 КПК України, ст. ст.49 КПК України, суд, -

п ос т а н о в и:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком до 60 днів, тобто до 30 червня 2023 року, з можливістю внесення застави у відповідному розмірі та зобов`язання виконання відповідних обов`язків, визначених ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.07.2022 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду протягом 5 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1