Справа № 522/3855/23
Провадження № 1-кс/522/1288/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження № 0000805 по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Заявник в судове засідання не з`явився, просив скаргу розглянути без його участі.

З матеріалів скарги вбачається, що у провадженні СВ ВП № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області знаходилось кримінальне провадження № 0000805, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчій виніс постанову про закриття провадження, тому, що відповідно до постанови пленуму ВС України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» на яку посилається слідчий, отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала наметі його привласнити, не виконуючи зобов`язання (п. 18).

З цих підстав слідчий прийшов до висновку, і прокурор погодися, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад шахрайства, тому що під час укладення правочину та надання розписки, умислу в ОСОБА_5 не повертати право на майно не встановлено.

Також, слідчим та прокурором лишилося поза увагою п. 17 названої постанови де чітко визначено, що відповідно до статті 190 КК шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, а як що якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.

Згідно матеріалів провадження, у 2009 році ОСОБА_5 відмовилася повертати потерпілій право на її майно та таємно від неї оформила дублікати документів на майно, видаваючи чуже майно за власне, продала його, отримавши наживу. При цьому ОСОБА_5 зробила штучні докази позичання грошей на придбання домівок. Наявність же правовідносин цивільно-правового характеру з потерпілою, ОСОБА_5 заперечує.

Так, згідно розписки, права користування та розпорядження чужим в ОСОБА_5 не було; згідно почеркознавчої експертизи підпис поставлено ОСОБА_5 ; згідно технічної експертизи ОСОБА_5 підписала власноруч текст, а не чистий аркуш, згідно фоноскопичної експертизи, влітку 2009 року ОСОБА_5 запевнювала оперативного працівника в тому, що дома належать ОСОБА_4 , та вона, ОСОБА_5 поверне майно за додаткову грошову винагороду.

Згідно протоколу допиту у якості свідка оперпрацівника, який вів аудіо запис розмови і ОСОБА_5 , ОСОБА_6 свідчення зазначені у матеріалах фоноскопичної експертизи підтверджуються.

23.10.2009 року обвинувачена ОСОБА_5 заявила, що ніяких правовідносин з потерпілої не було, що майно вона купила за власний кошт, а гроші позичила в сторонньої особи. До цього часу покази давати відмовлялася.

Свідок ОСОБА_7 засвідчив про утворення ОСОБА_5 штучних доказів позичання грошей на придбання домівок.

Встановивши відсутність складу шахрайства, орган досудового слідства не прийняв рішення за фактом корисного протиправного заволодіння чужим майном в іншій спосіб, що суперечить вимогам ст.ст. 9, 284 КПК України про відсутність складу розкрадання.

Таким чином, слідчим не прийнято правове рішення за фактом корисного протиправного заволодіння чужим майном (правом на нього) з боку ОСОБА_5 , не надана таким діям належної правої оцінки, обмежившись лише фактично частковим припиненням матеріалів провадження про спосіб викрадання, а тому таке рішення органу досудового слідства суперечить вимогам ст.ст. 9, 284 КПК України, та підлягає скасуванню.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не сповістили, а також на вимогу суду не надали матеріали кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України вважаю можливим розгляд скарги за відсутності прокурора та слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст. 3 КПК України, слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до

повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового

контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і

законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення

законності провадження по справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідь прокурора достовірно свідчить про існування постанови про закриття кримінального провадження.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000805, слідчим не здійснено та не виконано усіх дії, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, що встановлені матеріалами справи, у постанові повинна бути надана оцінка усім доказам, що зібрані слідчим, а при наявності суперечних доказів слідчий має зазначити чому надав перевагу одним та відкинув інші.

Слідчий прийшов до передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження № 0000805, так як обставини, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, з`ясовано не було.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, недостатньо обґрунтованою, а проведене досудове розслідування не відповідає приписам ч. 2 ст. 9, ст.ст. 91, 92, 93 КПК України щодо повного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та обов`язків щодо доказування, збирання й оцінки доказів.

Обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії» (Dedovskiy and others v. Russia).

Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine).

Слідчим не були виконані усі можливі дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини та на повне, всебічне й неупереджене проведення досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

За таких обставин вважаю, що постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000805 від 23.04.2013 р. за ч. 4 ст. 190 КК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 25, 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Постанову слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_8 від 13.02.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000805 від 23.04.2013 р. за ч. 4 ст. 190 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

02.05.2023