Справа № 188/464/22
Провадження № 1-в/188/102/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника ДУ «Центр пробації»: ОСОБА_4

засудженого: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка клопотання начальника Синельниківського районного відділу № 1 Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від покарання по закінченню випробувального терміну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 05.09.2022 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України засудженого було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, ст. 76 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України було звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

10.10.2022 року на виконання надійшло розпорядження та копія вироку суду стосовно ОСОБА_5 .

Через національного оператора «Укрпошта» засудженому 10.10.2022 року було направлено виклик про явку до відділу для постановки на облік та ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 18.10.2022 року.

На вказаний день засуджений до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився.

18.10.2022 року було встановлено, що ОСОБА_5 вчинив, до засудження за вищевказаним вироком, кримінальне правопорушення, за яке щодо нього було обрано 04.10.2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Протягом перебування на обліку ОСОБА_5 знаходився в слідчому ізоляторі м. Київ, з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком не ознайомлений.

Відповідно до ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2023 року засудженому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.10.2023 року включно.

На теперішній час термін покарання засудженого закінчився, в зв`язку з чим, начальник Синельниківського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області звернулась до суду з поданням про звільнення засудженого від покарання, зазначивши як підставу те, що закінчився випробувальний термін відбуття покарання, обов`язки покладені на нього судом засуджений не порушував, нового кримінального правопорушення в період іспитового строку не вчинив.

У судовому засіданні начальник Синельниківського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, посилався на те, що засуджений ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили на облік не став, з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком не ознайомлений. Отже, не можна вважати, що засуджений за таких умов виконав покладені на нього обов`язки, а отже підлягає звільненню від покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши пояснення представника органу пробації, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню і засудженого належить звільнити від призначеного судом покарання, оскільки випробувальний термін закінчився, а діючим законодавством не передбачено врегулювання цього питання будь-яким іншим шляхом, навіть за умови наявності виключних обставин при виконання вказаного вироку.

Так. згідно ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Як передбачено ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням відділу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку у відділі з питань пробації.

Відповідно до ст. 537 КПК України суд під час виконання вироків вирішує питання і про звільнення від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.

Посилання прокурора про те, що засуджений не став на облік, суд не приймає до уваги, як обставину, яка перешкоджає звільненню засудженого від призначеного покарання, з наступного.

Відповідно до ст. 4 КВК України підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

Згідно ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Суд приходить до висновку, що передумовою відмови у задоволенні подання про звільнення від призначеного особі покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку може бути лише констатація судом вчинення нового злочину постановленням обвинувального вироку, або злісне ухилення засудженого від виконання обов`язків, покладених судом.

Так, зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 Кримінального кодексу України, через використання словосполучень «не вчинить нового злочину» та «виконає покладені на нього обов`язки», випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є невчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину.

При цьому констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом.

З огляду на наведене вище, а також враховуючи, що відсутність у положеннях ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78 КК, ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України модального слова «може» свідчить, що згадані норми мають імперативний (зобов`язуючий) характер, представник органу з питань пробації після закінчення іспитового строку має звернутися з поданням про звільнення від відбування покарання, а суд, відповідно, ухвалити рішення про таке звільнення, якщо він протягом цього строку виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину (скоєння нового злочину та вина засудженого, як вже зазначалося, мають бути встановлені обвинувальним вироком суду).

Разом із тим під час розгляду цієї ситуації виникає питання реалізації судом ст. 71 КК з урахуванням принципу невідворотності покарання за вчинене діяння, адже законодавчий механізм відсутній. Саме відсутність законодавчої регламентації такої ситуації та наявність імперативних вимог закону, з одного боку, а також необхідність після закінчення іспитового строку звільнити особу від відбування покарання за умови, що вона виконала всі обов`язки та за відсутності обвинувального вироку суду щодо вчинення нею нового злочину у період іспитового, реалізуючи тим самим презумпцію невинуватості, а з другого у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину (констатованим судом) суд має призначити йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 КК (ч. 3 ст. 78), призводить до труднощів у практичній діяльності, неоднакового застосування норм матеріального права та істотного порушення процесуального.

Оскільки суду не надано доказів того, що засуджений ОСОБА_5 у період іспитового строку вчинив новий злочин, що підтверджується відповідним вироком суду, останнього належить звільнити від призначеного судом покарання.

До того ж, за будь-яких обставин, іспитовий строк щодо засудженого ОСОБА_5 сплив 05.09.2023 року, що тягне за собою, в свою чергу, наслідки звільнення останнього від покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Синельниківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від покарання по закінченню іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1