Справа № 346/5942/21
Провадження № 1-кп/346/213/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2021 року за №0000457, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Молодятин Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, засудженого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.09.2022 року за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, яке відбуває,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло.

Злочин вчинено за наступних обставин.

25.10.2021 року близько 10.30 год. обвинувачений за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій та їх наслідків, за допомогою сторонніх предметів та рук пошкодили скляну вставку дерев`яного вікна, через яке спільно проникли в житловий будинок потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаному житловому будинку, обвинувачений за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, спільно викрали з цього житлового будинку грошові кошти в сумі 14 500 гривень, після чого місце вчинення злочину покинули та розпорядилися викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинили потерпілому майнову шкоду в зазначеному розмірі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Він у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Суд визнає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України.

Суд вважає, що згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття, про що вказано в обвинувальному акті.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні, про що також зазначено в обвинувальному акті.

Тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення, оскільки лише такий вид покарання передбачений санкцією ч.3 ст.185 КК України. При визначенні розміру покарання суд враховує позицію потерпілого, який в судовому засіданні вказав про доцільність призначення обвинуваченому найсуворішого покарання, передбаченого вказаною санкцією, оскільки обвинувачений навіть частково не відшкодував йому завдану шкоду.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З огляду на положення ч.4 ст.70 КК України та роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що інкримінований злочин обвинуваченим вчинено до ухвалення вище вказаного вироку від 28.09.2022 року, то остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає, оскільки він уже відбуває покарання у виді позбавлення волі за вказаним вироком від 28.09.2022 року.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави (одна друга) частина загального розміру витрат за проведення судових трасологічної та дактилоскопічної експертиз, а саме 2 402, 60 грн., адже питання про стягнення іншої половини цих витрат слід вирішити при розгляді провадження щодо особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 124, 349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три ) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.09.2022 року за ч.4 ст.185 КК України, остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття засудженим ОСОБА_4 вказаного остаточного покарання рахувати з 29.07.2022 року, тобто часу його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (одну другу) частину загального розміру процесуальних витрат за проведення судових трасологічної та дактилоскопічної експертиз у розмірі 2 402 ( дві тисячі чотириста дві) гривні 60 копійок.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- сліди низу підошви взуття, сліди пальців рук, дактилокарти, заповнені на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , зберігати при матеріалах кримінального провадження, наявних в Коломийській окружній прокуратурі Івано-Франківської області;

- пару взуття, а саме кросівки коричневого кольору із маркуванням «SKECHERS», які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, повернути засудженому ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим - з дня отримання копії даного вироку.

Суддя ОСОБА_1