Справа № 569/3808/23
УХВАЛА

10 травня 2023 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.03.2023 року по справі № 569/3808/23 (1-кс/569/1427/23) було задоволено клопотання дізнавача Рівненського РУП ОСОБА_4 та накладено арешт на автомобіль марки Volkswagen Caravelle, номері знаки НОМЕР_1 , 1991 року випуску, НОМЕР_2 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 шляхом заборони користуватися та розпоряджатися таким майном. Місцем зберігання автомобіля було визначене спеціальний майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів, що розміщений за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 90 с. Городок Рівненського району Рівненської області.

ОСОБА_3 було придбано автомобіль марки «VOLKSWAGEN» «CARAVELLE», номері знаки НОМЕР_1 , 1991 року випуску, НОМЕР_2 у гр. ОСОБА_5 за відплатним Договором, оригінал якого було вилучено та міститься в матеріалах кримінального провадження, копію додаю.

Під час постановлення придбаного автомобіля на облік у експерта виникли підозри з приводу номерів двигуна придбаного автомобіля та останній викликам співробітників поліції, які вилучили автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та документи на придбання автомобіля.

Висновок експерта № СЕ-19/118-23/2517-ДД від 10.03.2023 р. встановлено, що «наданий на дослідження бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (окрім, персоналізації) з серійним номером документу НОМЕР_3 на автомобіль «VOLKSWAGEN CARAVELLE» з номерним знаком НОМЕР_1 , відповідає аналогічним бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що перебувають у офіційному обігу на території України за способом друку та елементами захисту»;

Висновок експерта № СЕ-19/118-23/2529-КДТЭ від 14.03.2023 року встановлено, що «маркувальне позначення номеру кузова (VIN) НОМЕР_2 , наданого на дослідження автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі CARAVELLE з номерним знаком НОМЕР_1 , нанесене заводським способом, та змінні первинного змісту не піддавалось;

Для проведення криміналістичного дослідження номерного майданчику двигуна з метою виявлення раніше нанесених знаків необхідно надати на дослідження блок циліндрів двигуна з демонтованим навісним обладнанням.»

Входячи з викладеного вище, можна констатувати те, що автомобіль «VOLKSWAGEN CARAVELLE» з номерним знаком НОМЕР_1 не є об`єктом кримінального правопорушення за приписами ст. 290 КК України та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (окрім, персоналізації) з серійним номером документу НОМЕР_3 на автомобіль «VOLKSWAGEN CARAVELLE » з номерним знаком НОМЕР_1 , відповідає аналогічним бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що перебувають у офіційному обігу на території України за способом друку та елементами захисту та не є об`єктом кримінального правопорушення.

Мета та завдання арешту майна в даному випадку було виконано та досягнуто.

Тобто потреба у арешті вказаного майна відпала, що відповідно до приписів ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту на вказане майно.

Зазначає, що продавець автомобіля (поточний власник згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ) - гр. ОСОБА_5 наразі зазначив, що змінив двигун на новіший та не мав відомостей про його технічні недоліки, натомість зобов`язався надати мені у власність оригінальний двигун, що перебував на автомобілі «VOLKSWAGEN CARAVELLE» з номерним знаком НОМЕР_4 .

Крім того, слід зазначити про те, що двигун автомобіля «VOLKSWAGEN CARAVELLE» з номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та сам автомобіль не є неподільними речами в розумінні приписів частини 2 статті 183 ЦК України (неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення).

Зі свого боку зобов`язуюсь демонтувати поточний двигун автомобіля «VOLKSWAGEN CARAVELLE» з номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та передати в межах КП 0000248 органам дізнання для проведення всіх необхідних слідчих дій. Натомість, поставити на придбаний автомобіль оригінальний двигун, наданий гр. ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність щодо задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.03.2023 року по справі № 569/3808/23 (1-кс/569/1427/23) було задоволено клопотання дізнавача Рівненського РУП ОСОБА_4 та накладено арешт на автомобіль марки Volkswagen Caravelle, номері знаки НОМЕР_1 , 1991 року випуску, НОМЕР_2 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 шляхом заборони користуватися та розпоряджатися таким майном. Місцем зберігання автомобіля було визначене спеціальний майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів, що розміщений за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 90 с. Городок Рівненського району Рівненської області.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що у кримінальному провадженні підозра ОСОБА_3 не оголошувалась, а отже застосування арешту майна до даного майна є безпідставним та нічим не обґрунтованим.

Крім того, згідно висновоку експерта № СЕ-19/118-23/2517-ДД від 10.03.2023 р. встановлено, що «наданий на дослідження бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (окрім, персоналізації) з серійним номером документу НОМЕР_3 на автомобіль «VOLKSWAGEN CARAVELLE» з номерним знаком НОМЕР_1 , відповідає аналогічним бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що перебувають у офіційному обігу на території України за способом друку та елементами захисту»;

Висновок експерта № СЕ-19/118-23/2529-КДТЭ від 14.03.2023 року встановлено, що «маркувальне позначення номеру кузова (VIN) НОМЕР_2 , наданого на дослідження автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі CARAVELLE з номерним знаком НОМЕР_1 , нанесене заводським способом, та змінні первинного змісту не піддавалось.

Входячи з викладеного вище, автомобіль «VOLKSWAGEN CARAVELLE» з номерним знаком НОМЕР_1 не є об`єктом кримінального правопорушення за приписами ст. 290 КК України та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (окрім, персоналізації) з серійним номером документу НОМЕР_3 на автомобіль «VOLKSWAGEN CARAVELLE » з номерним знаком НОМЕР_1 , відповідає аналогічним бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що перебувають у офіційному обігу на території України за способом друку та елементами захисту та не є об`єктом кримінального правопорушення.

Тобто потреба у арешті вказаного майна відпала, що відповідно до приписів ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту на вказане майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі" Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому (41 L1 постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09,82, «новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до положень статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

У свою чергу, право власності в Україні охороняється законом, держава забезпечує стабільність правовідносин власності.

Згідно вимог статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «CARAVELLE», номері знаки НОМЕР_1 , 1991 року випуску, НОМЕР_2 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , що був накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.03.2023 року по справі № 569/3808/23 ( 1 -кс/569/1427/23).

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1