Справа № 742/1878/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/569/23
Категорія - ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000061 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимий,

засуджений за:

- ч.1 ст.309 КК України - до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- ч.1 ст.263 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- ч.2 ст.307 КК України - до покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з конфіскацією майна за виключенням житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з конфіскацією майна за виключенням житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 31.01.2023 по 02.02.2023, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін - у виді домашнього арешту.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 03.02.2023 на речові докази.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 11326,80 грн процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу у невстановлений час, місці та спосіб, у невстановленої особи, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав у невстановленому місці для подальшого незаконного збуту.

В подальшому 25.01.2023, близько 13:00 год, перебуваючи біля будинку № 20 по вул. Вавілова в м. Прилуки, ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, збув громадянину ОСОБА_10 , який був залучений в якості покупця для проведення оперативної закупки, за грошові кошти в сумі 400 грн, два поліетиленові пакетики із вмістом всередині подрібненої речовини рослинного походження, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/125-23/919-НЗПРАП від 26.01.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 5,118 г.

31.01.2023, близько 16:45 год, перебуваючи поблизу магазину «Транзит», за адресою: м. Прилуки, вул. Київська, 82Д, ОСОБА_8 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, збув ОСОБА_10 , який був залучений в якості покупця для проведення оперативної закупки, за грошові кошти в сумі 400 грн, два поліетиленові пакетики із вмістом всередині подрібненої речовини рослинного походження, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/125-23/1166-НЗПРАП від 10.02.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 4,371 г.

31.01.2023, під час затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_8 та в ході його особистого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих, вилучено один паперовий згорток та пластиковий коробок із вмістом всередині подрібненої речовини рослинного походження, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/125-23/1155-НЗПРАП від 23.02.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 1,425 г, які останній придбав та зберігав з метою збуту.

Крім того, у 2018 році, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_8 перебував в одному із гаражів кооперативу «Зоря», м. Прилуки, по вул. Вавілова, де знайшов 5 предметів схожих на патрони калібру 5x45 мм та 2 предмети схожі на патрони калібру 9 мм, таким чином незаконно придбав їх та, маючи умисел на незаконне носіння та зберігання, переніс 7 патронів до себе в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після чого почав їх там зберігати без передбаченого законом дозволу.

31.01.2023 працівниками Прилуцького районного відділу поліції проведено обшук за вищевказаною адресою, в ході якого вилучено 5 предметів схожих на патрони калібру 5x45 мм та 2 предмети схожі на патрони калібру 9 мм.

Згідно висновку експерта Чернігівського НДЕКЦ від 13.02.2023 №СЕ- 19/125-23/1450-ВТХ, надані на дослідження 5 предметів схожих на патрони калібру 5x45 є бойовими набоями калібру 5x45 мм, що відносяться до категорії боєприпасів та які придатні до пострілу. Надані на дослідження 2 предмети схожі на патрони калібру 9 мм є бойовими набоями калібру 9 мм, що відносяться до категорії боєприпасів та які придатні до пострілу.

У вересні 2022 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на протиправне придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, знайшов на закинутій фермі с. Переволочне, Прилуцького району, рослини канабісу, які там росли, та шляхом їх збирання переніс до свого місця проживання, з метою висушування, подрібнення для власного вживання.

31.01.2023, під час проведення обшуку працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено: 1) один сірниковий коробок із вмістом всередині подрібненої речовини рослинного походження, яка згідно висновку експертизи №СЕ-19/125-23/1165-НЗПРАП від 11.02.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 0,675 г.; 2) одну суху рослину зеленого кольору, яка згідно висновку експертизи №СЕ-19/125-23/1162-НЗПРАП від 14.02.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 1,501 г.; 3) один поліетиленовий пакет із застібкою з вмістом всередині подрібненої речовини рослинного походження, яка згідно висновку експертизи №СЕ-19/125-23/1163-НЗПРАП від 11.02.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 0,326г.; 4) три паперові згортки, всередині яких міститься подрібнена речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/125-23/1407-НЗПРАП від 23.02.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 1,017 г.; 5) паперовий згорток, всередині якого міститься подрібнена речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/125-23/1157-НЗПРАП від 11.02.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 0,272 г.; 6) речовини рослинного походження, які згідно висновку експерта №СЕ-19/125-23/1158-НЗПРАП від 11.02.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 21,001 г.; 7) речовини рослинного походження, які згідно висновку експерта №СЕ-19/125- 23/1 156-НЗПРАП від 10.02.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 22,982 г. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 47,774 г.

Не погоджуючись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї вини та кваліфікацію своїх дій, просив змінити вирок місцевого суду та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України. Послався на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та його особі, внаслідок суворості. Вказав на те, що суд не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують його покарання, а також те, що він є особою з інвалідністю. Крім того, вказав на порушення судом першої інстанції його права на захист, оскільки під час судового засідання йому не була вручена пам`ятка про його права та не роз`яснено право мати захисника.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Доводи апелянта з приводу порушення судом першої інстанції його права на захист, оскільки під час судового засідання йому не була вручена пам`ятка про його права та не роз`яснено право мати захисника, є безпідставними.

Як слідує із журналу судового засідання, а також фонограми перебігу судового засідання від 10.05.2023, що знаходиться на доданому до матеріалів кримінального провадження технічному носії інформації, обвинуваченому ОСОБА_8 була вручена пам`ятка про права та обов`язки. Головуючий суддя з`ясував у ОСОБА_8 , чи зрозумілі йому права та обов`язки, а також роз`яснив право мати захисника. На що обвинувачений ствердно відповів, що йому все зрозуміло, захисника не потребує (а.к.п.74 зворот).

Крім того, в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що перед судовим засіданням у місцевому суді йому вручали «якусь бумажку», але що там було написано він не пам`ятає.

Положеннями ст.ст.50, 65 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Призначаючи ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про його особу, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, є особою з інвалідністю 3 групи, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності; за місцем проживання характеризується посередньо; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; відсутність обставин, які обтяжують покарання; та дійшов правильного висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі, проте із застосуванням ст.69 КК України, у розмірі нижчому від найнижчої межі санкції ч.2 ст.307 КК України, а також з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, при призначенні остаточного покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 враховані, тому доводи про суворість покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 травня 2023 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4