Справа № 630/651/23
Провадження № 1-кс/630/237/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м.Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин Харківської області, клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000357 від 10.07.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України

встановив:

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 11.07.2023 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 10.07.2023 о 20 год. 35 хв. за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Полтавське шосе, поблизу буд. 208 А, а саме на: мобільний телефон ТМ «Nokia» моделі 1280 imei НОМЕР_1 , пластикову банківську картку «ПУМБ» НОМЕР_2 , пластикову банківську картку «Raifaizen Bank» НОМЕР_3 , пластикову банківську картку «Monobank» НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_4 та мобільний телефон ТМ «Xiaomi» моделі МІ 804 C 3DG 4, пластикову банківську картку «Monobank» НОМЕР_5 , пластикову банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права користування, відчудження, розпорядження майном.

Визначити місцем зберігання вилученого майна камеру схову речових доказів відділення поліції №2 ХРУП №1 ГУНП України в Харківській області..

Прокурор вважає, що вказане майно має суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що в провадженні відділення поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000357 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10.07.2023 до чергової частини відділення поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 у сумці гр. ОСОБА_4 виявлено та вилучено полімерний прозорий згорток з вмістом речовини світло жовтого кольору у кристалічному стані, приблизною вагою 1,045 кг.

За вказаним фактом СВ відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області 11.07.2023 розпочато кримінальне провадження №0000357, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

10.07.2023 слідчим відділення поліції №2 Харківського ОСОБА_6 за адресою: Харківський район, смт. Пісочин, вул. Полтавський шлях, 208 А в період часу з 20 год. 35 хв. по 20 год. 57 хв. було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «Nokia» моделі 1280 imei НОМЕР_1 , пластикову банківську картку «ПУМБ» НОМЕР_2 , пластикову банківську картку «Raifaizen Bank» НОМЕР_3 , пластикову банківську картку «Monobank» НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_4 та мобільний телефон ТМ «Xiaomi» моделі МІ 804 C 3DG 4, пластикову банківську картку «Monobank» НОМЕР_5 , пластикову банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_5 .

Вилучені речі на підставі постанови слідчого визнано речовими доказами.

Прокурор подав до суду заяву, в якій підтримав клопотання та наполягала на його задоволенні, просив розглянути клопотання без його участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього докази, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Стаття 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і у такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що підставою внесення відомостей до ЄРДР було отримання відомостей про те, що за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Полтавське шосе 208 А виявлений гр. ОСОБА_4 , у якого виявлено речовину, схожу на психотропну у особливо великих розмірах.

Постановою слідчого відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області майно, вилучене під час огляду 10.07.2023, визнано речовими доказами.

Таким чином, майно, на яке прокурор просить накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що майно на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у справі, воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з урахуванням наведених доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Щодо вимоги прокурора про визначення місця зберігання речового доказу, слідчий суддя звертає увагу, що згідно положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

Виходячи з наведеного, вирішення питання про визначення місця зберігання речового доказу не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахування норм законодавства.

На підставі викладеного і керуючись ст. 2, 7, 16, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права користування, відчудження, розпорядження майном на майно, вилучене 10.07.2023, а саме на: мобільний телефон ТМ «Nokia» моделі 1280 imei НОМЕР_1 , пластикову банківську картку «ПУМБ» НОМЕР_2 , пластикову банківську картку «Raifaizen Bank» НОМЕР_3 , пластикову банківську картку «Monobank» НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_4 та мобільний телефон ТМ «Xiaomi» моделі МІ 804 C 3DG 4, пластикову банківську картку «Monobank» НОМЕР_5 , пластикову банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_5 .

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити зацікавленим особам право на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1