Справа № 761/4138/22
Провадження № 1-кп/761/1966/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Києві клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004886 від 15 грудня 2021 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Баку, громадянина Республіки Азербайджану, з середньою технічною освітою, працюючого менеджером ТОВ «Брайтенерджи», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю:

секретарів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої - ОСОБА_10

захисника - ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

4 лютого 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва з Шевченківської окружної прокуратури м. Києва надійшло клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_2 у зв`язку з примиренням останнього з потерпілим у кримінальному провадженні №0004886 від 15 грудня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні з необережності кримінального правопорушення проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

Так, 03 грудня 2021 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем марки «Тоуота», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у місті Києві у житловій зоні біля будинку № 27 по вул. В. Чорновола, зі сторони вул. Златоустівська в напрямку виїзду до проїзної частини вул. Річна. В цей час, знаходячись позаду від автомобіля йшла пішохід ОСОБА_10 та була обернута спиною до траєкторії руху вказаного вище автомобіля.

Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, водій ОСОБА_2 проявив неуважність, невірно оцінив дорожню обстановку, не впевнився у відсутності пішоходів та перед початком руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб і продовживши рух допустив наїзд задньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_10 , яка знаходилась позаду.

В результаті проявленої грубої необецежності та порушення правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, водій ОСОБА_2 під час руху заднім ходом та допущеного наїзду керованого ним автомобіля, спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесне ушкодження у виді закритої травми правого коліна: крововилив у м`які тканини навколоартикулярних м`яких тканин; частковий розрив передньої хрестоподібної зв`язки розрив передньої хрестоподібної зв`язки, розрив заднього рогу медіального меніску, переднього рогу латерального меніску (яке супроводжувалось явищами синьовіїту, бурсіту).

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля марки «Тоуота», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 2.3, «б», 10.9 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.9: Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході досудового розслідування встановлено, що потерпілій ОСОБА_10 даним кримінальним правопорушенням завдано фізичної шкоди у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_10 стало відомо, що водій ОСОБА_2 відшкодував завдану внаслідок ДТП шкоду і з винним водієм ОСОБА_2 потерпіла ОСОБА_10 примирилась.

Відомості про завдання майнової шкоди потерпілій ОСОБА_10 з даному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, прокурор просить звільнити від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_2 у зв`язку з примиренням останнього з потерпілим у кримінальному провадженні №0004886 від 15 грудня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вказане клопотання перебуває у провадженні суду майже півтора року, в той же час, як підозрюваний, так і потерпіла, прибули в судове засідання лише одного разу, коли в судовому засіданні не був присутній перекладач і жодні процесуальні дії по суті розгляду клопотання у зв`язку із цим не проводились. В усі подальші судові засідання як підозрюваний, так і потерпіла не прибували, незважаючи не неодноразові виклики суду.

При цьому, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому подальше відкладення розгляду вказаного клопотання, призведе до невиправданого затягування провадження, що матиме наслідком грубе порушення прав як потерпілої, так і самого підозрюваного. З іншого ж боку, це також може паралізувати проведення кримінального провадження, оскільки це може призвести, наприклад, до розпорошення доказів, спливу строку давності у кримінальному провадженні, а тому за конкретних обставин цієї справи, ураховуючи, що тяжкість злочину, про який ідеться, є співмірною із значним суспільним інтересом у відправленні правосуддя, та враховуючи системну та послідовну поведінку підозрюваного та потерпілої, яка проявляється в неявці в судові засідання, у сукупності із вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, не вирішуючи клопотання по суті, приходить до висновку про неможливість подальшого відкладення розгляду данного клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 просив зупинити кримінальне провадження у зв`язку із переховуванням підозрюваного. Крім того, за наявності вказаних обставин, прокурор просив оголосити підозрюваного в розшук.

Захисник ОСОБА_11 вказував, що неявка підозрюваного сама по собі не може бути підставою для повернення клопотання прокурору, а також не є підставою для оголошення останнього у розшук, оскільки він виїхав за межі України з метою рятування свого життя. Просив відкласти судовий розгляд, стверджуючи, шо підозрюваний можливо, коли-небудь, прибуде в наступні судові засідання, за умови зміни обстановки у країні.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Частиною 1 ст. 285 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями статті 288 КПК України визначено порядок розгляду питання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Так, частина 2 цієї статті містить імперативне положення про те, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, суд звертає увагу, що потерпіла ОСОБА_10 була присутня лише в одному судовому засіданні, в ході якого суд, з об`єктивних причин, був позбавлений можливості з`ясувати думку потерпілої по суті, в усі подальші судові засідання ОСОБА_10 не прибула.

За таких обставин, суд констатує, що позбавлений можливості безпосередньо з`ясувати думку потерпілої ОСОБА_10 щодо можливості звільнення підозрюваного ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

На думку суду, рішення щодо того чи пробачати правопорушника за вчинене діяння, є глибоко особистим для кожної особи якій було завдано шкоди правопорушенням, і залежить від безлічі підстав та мотивів потерпілого, тобто не може бути зпрогнозованим іншими особами, з достатнім рівнем достовірності.

Більш того, закриття провадження на підставі ст. 46 КК України, за умови, що думку особи, якій безпосередньо було завдано шкоди, не буде вислухано, а тим більше враховуючи можливість того, що потерпіла могла не примиритись з підозрюваним, тобто за відсутності беззаперечних доказів наявності «примирення» між потерпілою та підозрюваним, вочевидь породжувало б відчуття несправедливості у ставленні держави до думки потерпілої в очах стороннього та незацікавленого спостерігача.

Так, у своєму рішенні №439/397/17 від 16 січня 2019 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що під час застосування ст. 46 КК України слід використовувати телеологічне (цільове) тлумачення, яке передбачає встановлення мети, якою керувався законодавець під час формулювання ст. 46 КК України щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії.

З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Верховний суд наголосив, що право на примирення у ст. 46 КК України - це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини.

Судом також враховується, шо для застосування ст. 46 КК України та прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим необхідною є сукупність таких умов:

1) вчинення особою кримінального правопорушення вперше;

2) вчинене діяння належить до категорії кримінальних проступків або необережних нетяжких злочинів, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,;

3) примирення особи, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, з потерпілим;

4) відшкодування завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

При цьому згідно з усталеною судовою практикою примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК, у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Іншими словами, під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

При цьому з огляду на положення ст. 46 КК та ч. 2 і ч. 3 ст. 288 КПК у їх взаємозв`язку для встановлення факту такого примирення обов`язковим є підтвердження потерпілим своєї позиції у суді, що слугує важливою процесуальною гарантією забезпечення добровільності його волевиявлення.

До аналогічного правового висновку дійшла і коллегія суддів Верховного Суду у своєму рішенні № 715/2106/20 від 05 жовтня 2021 року, де зазначила, що обов`язковою процесуальною умовою для встановлення такої підстави звільнення від кримінальної відповідальності, як «примирення особи, яка вчинила злочин, з потерпілим» (ст. 46 КК), під час розгляду відповідного питання в суді є підтвердження факту примирення винного з потерпілим, зокрема і під час з`ясування думки потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності за цією підставою.

В той же час, не менш визначальною обставиною, яка впливає на можливість задоволення клопотань про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, є відсутність заперечень щодо застосування щодо підозрюваного чи обвинуваченого відповідної правової процедури з боку самої особи, щодо якої вказане клопотання подане.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_2 в судові засідання не прибуває, за словами його захисника, залишив межі України, і навіть його захисник не має відомостей щодо того чи збирається підозрюваний повертатись до України коли-небудь взагалі. Більш того, судом враховується і думка прокурора, який таку поведінку підозрюваного розцінив як переховування від кримінального провадження, з огляду на що, навіть просив оголосити підозрюваного у розшук.

За таких обставин, у зв`язку з неможливістю з`ясувати думку потерпілої ОСОБА_10 щодо можливості звільнення підозрюваного ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а також неможливості з`ясувати думку самого підозрюваного з приводу можливості застосування до нього відповідної правової процедури, клопотання прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності слід залишити без задоволення як необгрунтоване та повернути для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

В той же час, суд роз`яснює учасникам, що не підлягає задоволенню і клопотання прокурора про оголошення підозрюваного ОСОБА_2 в розшук, оскільки можливість зупинення судового провадження під час розгляду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, так само як і можливість оголошення підозрюваного за таких обставин в розшук - положеннями КПК України не передбачені.

Керуючись ст.ст. 284-288, 369-372, 376 КПК України, ст. 46 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням підозрюваного з потерпілою - залишити без задоволення.

Клопотання з додатками - повернути прокурору Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 для здійснення кримінального провадження в загальному порядку

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 04 серпня 2023 року о 10 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1