Провадження № 11-кп/824/3325/2023 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за учасю:

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 23 червня 2023 року включно, з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень), -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000818 від 09.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 23 червня 2023 року включно, з визначенням застави.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи такі вимоги, зазначає, що прокурором жодним чином не обгрунтовано клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , не доведено існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, а в ухвалі суд лише формально послався на обставини передбачені ст. 199 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду суд, з урахуванням обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, даних про особу обвинуваченого в сукупності, дійшов висновку, що ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжують існувати, а тому продовження строку тримання під вартою обвинуваченого в даному випадку є обгрунтованим.

В ході апеляційного перегляду матеріалів провадження, колегією суддів не встановлено достатніх підстав, які б вказували про відсутність ризиків, на які посилається в оскаржуваній ухвалі суддя.

Поряд з цим, судом обгрунтовано, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, застосував до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі, який буде достатнім для дотримання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Доводи захисника за яких він ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 з визначенням застави, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 23 червня 2023 року включно, з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень) - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: