Справа № 215/6049/21
УХВАЛА

13 вересня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000196 (обєднане) про обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч.1 ст. 357, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому , посилаючись на необхідність завершення дослідження доказів, тяжкість і значну кількість корисливих злочинів, вчинених із застосуванням насильства, в т.ч. щодо осіб жіночої статі, сувору міру покарання, враховуючи негативні характеризуючі дані і репутацію обвинуваченого, наявність судимостей та інших кримінальних проваджень, порушення умов застосованого раніше домашнього арешту, з метою недопущення настання ризиків ухилення від суду, впливу на недопитаних свідків, продовження злочинної діяльності

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, вказував на тривалий термін перебування під вартою, наявність місця проживання і сімї, наявність можливості працевлаштуватись, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, вказував на відсутність ризиків, а також підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши сторін, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 177 КПК).

Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Так ОСОБА_4 як і раніше обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, в т.ч. тяжких, поєднаних із застосуванням насильства, які мають значні соціальні наслідки і за які законом передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, і частина з яких, як вказує прокурор, мали місце під час застосування щодо обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеження свободи, у провадженні інших судів щодо ОСОБА_4 перебувають інші кримінальні провадження, тому наявний ризик того, що він перебуваючи на волі може ухилитися від явки до суду з метою уникнення від можливого суворого покарання.

Водночас, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, на цей час судом недопитано усіх свідків, що має істотне значення для повного, всебічного і об`єктивного вирішення справи. Певна частина свідків, потерпілих є особами похилого віку і їх адреси проживання відомі обвинуваченому, що свідчить про ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни ними показань, з метою уникнення від можливого суворого покарання.

Також, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на цей час обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів, не має постійного джерела доходів, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про ризик продовжити злочинну діяльність з метою відшукання коштів для прожиття.

Таким чином, на думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними на цей час, тому суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашнього арешту, може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків.

Доводи сторони захисту не спростовують дані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час. Щодо тривалого судового розгляду справи - то він має об`єктивний характер, так як пов`язаний зі складністю справи і великою кількістю учасників справи.

Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів .

Керуючись ст.ст.177, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 11 листопада 2023 року включно.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відхилити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ