ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/477/23
Провадження № 1-кп/483/106/2023
ВИРОК

Іменем України

27 червня 2023 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 05 лютого 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Прилуцьке, Калинівського району, Вінницької області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, є інвалідом 3-ї групи, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2023 року приблизно з 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у приміщенні лазні, розташованій на території приватного домоволодіння АДРЕСА_1 , вживали спиртні напої, святкуючи день народження ОСОБА_5 ..

Так, приблизно о 18 год. хв. до вказаної лазні прийшов ОСОБА_4 , який став вживати спиртні напої спільно з вищезазначеними особами. В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт з невідомих причин, який був врегульований самими учасниками конфлікту та присутніми особами.

Приблизно о 18 год. 30 хв. в приміщенні лазні зникло світло. ОСОБА_5 , плануючи провести ремонт електропроводки, пішов до житлового будинку, де взяв до своїх рук кухонний ніж, з яким став повертатись до приміщення лазні, де на той час залишались ОСОБА_4 та ОСОБА_10 і між якими знову виник конфлікт. Повернувшись о 18 год. 35 хв. до приміщення лазні, ОСОБА_5 побачив, як ОСОБА_4 наніс один удар кулаком своєї правої руки в область обличчя ОСОБА_10 , внаслідок чого останній впав на підлогу.

В цей час у ОСОБА_5 на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, направлений на спричинення потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.

Так, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, побутовим ножем, який ОСОБА_5 вже тримав у правій руці, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та, знаходячись в положенні стоячи обличчям до обличчя, діючи умисно, наніс один удар ножем, який знаходився в його правій руці, в область живота потерпілого, спричинивши ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді сліпого проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, без пошкодження внутрішніх органів, що належить до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, показав, що 05 лютого 2023 року під час святкування його дня народження, що відбувалося в приміщенні лазні на території його домоволодіння, між його гостями ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в результаті якого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_10 удар кулаком. В цей момент він наніс ОСОБА_4 , який був агресивно налаштований, один удар ножем в ліву частину тулубу. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що був запрошений на святкування дня народження ОСОБА_5 , яке відбувалося за місцем проживання останнього, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Після вживання алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт, в результаті якого він вдарив ОСОБА_10 кулаком в область обличчя. В той час у приміщенні лазні, де відбувся конфлікт, вже знаходився ОСОБА_5 , який намагався полагодити електрику, а тому тримав у правій руці ніж. Вказаним ножем ОСОБА_5 завдав йому удар в область тулубу, після чого хтось з присутніх викликав швидку. Родина обвинуваченого надає матеріальну допомогу на лікування, а тому претензій до обвинуваченого він не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; йому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потенрпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів та характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, є інвалідом 3-ї групи, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди, як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» про стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

На час постановлення вироку суду, витрати комунального підприємства на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 17 818 грн 15 коп. не відшкодовані.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина ОСОБА_5 у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень, внаслідок чого останній перебував на лікуванні та закладом охорони здоров`я здійснено витрати на загальну суму 17 818 грн 15 коп., суд дійшов висновку про необхідність задоволення цивільного позову та стягнення зазначеної суми з обвинуваченого.

Згідно з п. 3 ч. 9 ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні, що переданий відповідальному за збереження речових доказів ВП № 7 МРУП ГУП в Миколаївській області, а саме кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору (номер книги обліку речових доказів № 2807 порядковий № 17) підлягає знищенню.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме камуфльовані штани, гумові чоботи, пуловер (номер книги обліку речових доказів № 2807 порядковий № 17) - слід повернутими за належністю.

З урахуванням того, що підстави, які були враховані при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на час ухвалення вироку відпали, суд вважає за необхідне скасувати обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 на період іспитового строку обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, що переданий відповідальному за збереження речових доказів ВП № 7 МРУП ГУП в Миколаївській області, а саме кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору (номер книги обліку речових доказів № 2807 порядковий № 17) знищити.

Речові докази: камуфльовані штани, гумові чоботи, пуловер (номер книги обліку речових доказів № 2807 порядковий № 17) повернути власнику.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування потерпілого, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого 17 818 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 15 коп..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча: