Дата документу 20.09.2023Справа № 643/236/20
Провадження № 1-кп/554/1447/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимої:

- 11.12.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненої на підставі ст. 75 КК України від відбування поркарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 20.01.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 19.04.2016 року на 2 роки і 1 місяць позбавлення волі;

- 23.06.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі, звільненої 06.10.2017 року після відбуття покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

11 листопада 2019 року, приблизно о 17 годині 35 хвилин ОСОБА_4 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у ході спільної сімейної сварки умисно нанесла своїй матері ОСОБА_5 каменем кілька ударів в область голови та тулубу, чим спричинила останній легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді різаних ран правої і лівої кистей та тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у вигляді: травми голови з наявністю забитих ран лівої скронево-тім`яної області, втиснутого перелому лівої скроневої області, забитих ран правої скронево-тім`яної області, втиснутого перелому правої скронево-тім`яної області, пластинчастої епідуральної гематоми правої тім`яно-скроневої області, забою правої потиличної частки, забитих ран правої привушної і виличної областей, забою головного мозку.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнала повністю та пояснила, що 11.11.2019 року поблизу будинку, де вона проживала, по АДРЕСА_1 між нею та її матір`ю ОСОБА_5 виникла сварка через те, що остання в стані алкогольного сп`яніння почала до неї чіплятися, хапала за одяг та намагалась душити. Під час бійки обвинувачена схопила камінь та нанесла матері кілька ударів по голові та тулубу. В подальшому потерпілій була надана медична допомога. У вчиненому щиро розкаялася, позов прокурора визнала повністю. Зазначила, що з того часу зробила для себе належні висновки, утримує трьох малолітніх дітей, перебуває у декретній відпустці, до відповідальності більше не притягувалась, має ряд захворювань.

Потерпіла ОСОБА_5 померла.

Суд рахує, що показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, нею та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України вважає повністю доведеною.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

За змістом ст. ст. 50, 65 КК, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Статтею17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, його метою є виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, роль кари як мети покарання є другорядною.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке хоча й відноситься до тяжких, проте із часу його вчинення минуло майже чотири роки, потерпіла наразі вже померла і її смерть не пов`язується із указаним кримінальним правопорушенням, цивільного позову при житті не заявляла та не просила суворо покарати свою доньку - обвинувачену.

При цьому судом враховується і віктимна поведінка самої потерпілої ОСОБА_5 , яка, відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 13.03.2019 року, притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (насильство в сім`ї щодо обвинуваченої ОСОБА_4 ) та вчергове допустила сварку зі своєю донькою.

Cуд бере до уваги також відомості про особу обвинуваченої, яка хоча раніше й мала судимості, проте за нетяжкі кримінальні правопорушення, покарання за якими відбула повністю, наразі перебуває в декретній відпустці, має на утриманні трьох малолітніх дітей, посередньо характеризується, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, страждає на ряд захворювань.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей. Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є рецидив злочинів.

Прокурор просив призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та звільнити від відбування покарання з випробуванням на максимально можливий термін 3 роки.

Ці обставини дають суду підстави вважати, що подальше виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, тому суд рахує за необхідне і достатнє призначити їй покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень та виконає покладені на неї обов`язки, в умовах нагляду за її належною поведінкою уповноваженим органом з питань пробації.

V. ВИРІШЕННЯ ЦИВІЛЬНИХ ПОЗОВІВ

Заявлений у справі цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Харківської міської ради, третя особа КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної домопоги ім. проф. О.І. Мещанікова» Харківської міської ради про відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілої ОСОБА_5 в сумі 5713,29 грнпідлягає задоволенню повністю, оскільки визнаний самою обвинуваченою та є доведеним в суді.

VІ. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою за обвинуваченням у вчиненні кримінального правоворушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Харківської міської ради, третя особа КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної домопоги ім. проф. О.І. Мещанікова» Харківської міської ради - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Харківської міської ради 5713 (п`ять тисяч сімсот тринадцять) грн 29 коп. на відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 .

Речові докази: куртку жіночу, брюки, конверт з окулярами - повернути власниці; конверт зі змивами з РБК та камінь - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення - протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1