Справа № 638/5996/23
Провадження № 1-кп/638/1385/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 11.05.2023 року відносно,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовець військової служби за призовом, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні «солдат», на посаді водія,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні в порядку ст.302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого частиною 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, та розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

З урахуванням поданих учасниками судового провадження заяв та наведених обставин, а також того, що обвинувачений ОСОБА_2 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України за відсутності учасників судового провадження в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, що в липні 2021 року, більш точний час не встановлений, у ОСОБА_2 винник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: водійського посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «А1», «А», «В», «СІ», «С».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, солдат ОСОБА_2 , скориставшись мобільним додатком «Телеграм», на невстановленій сторінці, знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень, після чого зв`язався з невстановленою особою, з якою узгодив виготовлення водійського посвідчення на своє ім`я, при цьому, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, останній надіслав за допомогою повідомлення необхідні для виготовлення такого посвідчення власні анкетні дані, власну фотографію та зразок власного підпису, сплативши при цьому грошові кошти у розмірі 10 000 грн.

Після чого, невстановлена особа, в невстановлену дату, час та місці, використовуючи анкетні дані, попередньо надіслані солдатом ОСОБА_2 , внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серійний номер НОМЕР_2 від 09.07.2021, тим самим підробивши його, яке останній отримав від невстановленої особи, сплативши, в свою чергу, грошові кошти в розмірі 100 грн. за доставку, з метою подальшого використання для забезпечення можливості керувати транспортним засобом.

Крім того, солдат ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді водія військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 11.05.2023 приблизно о 15:40, перебуваючи на ділянці автомобільної дороги Київ-Харків-Довжанський, дорога М-03, 629 км., за кермом автомобіля марки «Кіа Sorento», державний номерний знак НОМЕР_3 , при перевірці документів, на вимогу поліцейського ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , та поліцейського ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , в порядку ст.32 Закону України «Про національну поліцію», пред`явив, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортними засобами категорії А1, А, В, СІ, С, видане на ім`я ОСОБА_2 , серійний номер НОМЕР_2 від 09.07.2021, яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, згідно висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/10721-ДД від 24.05.2023.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою; ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу, винну у вчиненні кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачені ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, Харківської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, військовослужбовець військової служби за призовом, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні «солдат», на посаді водія, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, визнання ним вини, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає за необхідне і достатнє обрати обвинуваченому ОСОБА_2 покарання:

-за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

-за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

Отже, з урахуванням зазначеної статті суд вважає остаточно призначити покарання в межах санкції статті, яка передбачає більш суворе покарання, тобто у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В ході досудового розслідування проведено судово-технічну експертизу документів №СЕ-19/121-23/10721-ДД від 24.05.2023 року, витрати з проведення якої документально підтверджені та становлять 1434,00 грн. На підставі ст.118 КПК України такі витрати включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд визначає на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн. 00 коп.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн. 00 коп.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід не обирати.

Зняти арешт, накладений на підстваі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.05.2023 року на майно, а саме: посвідчення водія, серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 .

Речовий доказ, а саме: посвідчення водія, серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 , з ознаками підробки залишити в матеріалах кримінального провадження №0000100 від 11.05.2023.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів №СЕ-19/121-23/10721-ДД від 24.05.2023 року в розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

У відповідності до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини

Копія вироку надсилається учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1