Провадження №1-кп/523/1577/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

22.09.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000248 від 28.08.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камбурліївки Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця (військове звання солдат), перебуваючого на посаді водія-механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27,ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення за встановлених органами дізнання наступних обставин.

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді водія-механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», порушуючи вимоги ст.ст.11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, всупереч порядку встановленому Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», діючи з прямим умислом, направленим на пособництво для замовлення підробленого посвідчення водія на своє ім`я, з метою його подальшого використання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на початку квітня 2023р., більш точний час органами дізнання не встановлений, достовірно знаючи про процедуру оформлення офіційного документу, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В» та «С», знаходячись у м. Очаків Миколаївської області, замовив за грошову винагороду у ОСОБА_1 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) виготовлення підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, а саме посвідчення водія, що надає право керування транспортним засобом категорії «В» та «С». При цьому, ОСОБА_3 надав на вимогу ОСОБА_1 свої анкетні дані - прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, зразок власного підпису та власну фотокартку. Після чого, виконавши вищевказані дії, в подальшому, ОСОБА_3 сплативши грошову винагороду у розмірі 600доларів США, отримав від ОСОБА_1 підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.04.2023, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Крім того, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді водія-механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», порушуючи вимоги ст.ст.11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, всупереч порядку встановленому Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», 28.08.2023р., приблизно о 09год. 14хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Opel», номерний знак НОМЕР_3 , по вул. Миколаївська дорога,205 в м. Одесі, у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху України, був зупинений працівниками УПП в Одеській області, на вимогу яких пред`явити водійське посвідчення в порядку ст.32 Закону України «Про національну поліцію», діючи умисно, з метою засвідчити неіснуюче в нього право на керування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність свого діяння та те, що наявне в нього посвідчення водія підроблене, пред`явив його останнім, тим самим, використав завідомо підроблений офіційний документ, яке за своїми характеристиками не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000248, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27,ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України.

За вимогами частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно заяви ОСОБА_3 , останній в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27,ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, а також згідний із встановленими органами дізнання обставинами та розглядом обвинувального акту за його відсутності.

ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених у результаті дізнання обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені дізнанням обставини.

ОСОБА_3 згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті дізнання обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_5 .

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєних кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.5 ст.27,ч.1 ст.358 КК України - пособництво в підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи та ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документу, доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 є особою раніше не судомою, вперше скоїв кримінальні правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії проступків, маючого середню освіту, не одруженого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проходження служби характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_3 , який є особою раніше не судомою, вперше скоїв кримінальні правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії проступків, маючого середню освіту, не одруженого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проходження служби характеризується позитивно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , приймаючи до уваги заяву обвинуваченого, відповідно до якої, він просить призначити йому покарання у виді штрафу, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе без його ізоляції від суспільства із призначенням покарання у виді штрафу.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді штрафу, передбаченого санкціями ч.1 та ч.4 ст.358 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 373-374, 382 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27,ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27,ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу розміром п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500гривень),

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу розміром п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850гривень).

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу розміром п`ятисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 9350гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1912грн. за проведення експертного дослідження - стягнути зі ОСОБА_3 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: водійське посвідчення - знищити.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1