Справа № 953/5181/23
Провадження № 1-кс/953/7361/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000801 від 16.06.2023,

в с т а н о в и в:

Слідчий в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітан юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000801 від 16.06.2023, про арешт майна, яким просив накласти арешт:

-на майно, виявлене та вилучене під час обшуку 19.09.2023, що належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон РОСО Х5 Pro 5G, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 ; мобільний телефон NOKIA TA-1032, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , без сім-картки; ноутбук ASUS, чорного кольору, модель: X52N, S/n: BINOA;

- на майно, виявлене та вилучене під час обшуку 19.09.2023, що належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон Redmi S2, IMEI1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , з сім-картками з номерами мобільних телефонів НОМЕР_8 та НОМЕР_9 .

Місцем зберігання арештованого майна визначити матеріали кримінального провадження та в подальшому слідчий відділ УСБУ в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у період з 02 лютого по 03 серпня 2023 року, та ОСОБА_6 , у період з 02 березня по 03 серпня 2023 року, на виконання поставлених представником держави-агресора завдань, реалізуючи свій спільний кримінальний протиправний умисел, перебуваючи за адресами свого проживання, під час повсякденної життєдіяльності у м. Харкові, а також виконуючи конкретні розвідувальні завдання, здійснювали збір інформації про місця проживання особового складу ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, про місця тимчасового та постійного розташування, маршрути переміщення особового складу та військової техніки ЗС України, місця розташування вогневих позицій ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, здійснювали збір розвідувальних відомостей щодо місць та наслідків вогневих уражень у м. Харкові та Харківської області, а також іншу інформацію, що може бути використана для проведення підривної діяльності проти України, яку, в подальшому передавали представнику держави-агресора РФ.

Відомості, зібрані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та передані представнику іноземної держави держави-агресора РФ щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, використання об`єктів для потреб Сил оборони України дозволить проводити заходи направлені на нанесення шкоди військовим частинам (підрозділам) Збройних сил України, іншим військовим формуванням, залученим до відсічі збройної агресії російської федерації, здійснювати розвідувально-підривну діяльність проти України, з метою нанесення шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України. Передача вказаної інформації у розпорядження держави-агресора Російської Федерації завдає шкоду обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України.

19.09.2023 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

19.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.09.2023 в рамках вказаного кримінального провадження було проведено обшук у квартирі за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Так, в ході проведення вказаного обшуку ОСОБА_4 добровільно видав належні йому речі, а саме: мобільний телефон РОСО Х5 Pro 5G, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 ; мобільний телефон NOKIA TA-1032, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , без сім-картки. Крім того, під час обшуку було виявлено ноутбук, який зі слів ОСОБА_4 належить йому, а саме: ноутбук ASUS, чорного кольору, модель: X52N, S/n: BINOA. 20.09.2023 вказані речі постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Також, в ході проведення вказаного обшуку ОСОБА_5 добровільно видала належні їй речі, а саме: мобільний телефон Redmi S2, IMEI1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , з сім-картками з номерами мобільних телефонів НОМЕР_8 та НОМЕР_9 . Предмети, вилучені 19.09.2023 за результатом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність підозрюваного та/або інших осіб до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України. Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України. Крім того, пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули статусу підозрюваних у даному кримінальному провадженні. Відповідальність за вчинення вказаного злочину передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети та документи доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, ними надані до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000801 від 16.06.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.263 КК України.

19.09.2023 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України. Як вбачається з матеріалів клопотання, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, було вилучене 19.09.2023 року під час проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 15 вересня 2023 року.

Дане клопотання про арешт майна подано прокурором до суду 21 вересня 2023 року о 9 годині 19 хвилин.

Отже, клопотання про арешт майна подане слідчим до суду у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначене в клопотанні майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучене 19 вересня 2023 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2023 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України. Слідчим також доведено наявність розумних підозр вважати, що вилучене під час проведення обшуків майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та може бути використане під час проведення по кримінальному провадженні судових експертиз.

Постановою слідчого від 20 вересня 2023 року зазначені в клопотанні речі та документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя на цій стадії провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Завдання слідчого судді полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на цей час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власників майна є виправданим.

Разом з цим, згідно з ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчим обгрунтовано необхідність накладення арешту на вилучені мобільний телефон, комп`ютери та інформаційні системи, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання їх речовими доказами, як вбачається із формулювання підозри, є засобом вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, належить на праві приватної власності підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та з урахуванням того, що арешт також спрямований на забезпечення конфіскації майна як виду покарання, санкція статті кримінального закону, за якою останнім повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя вважає наявними передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту належного на праві власності підозрюваним майна.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, що відповідає положенням ст.170 КПК України.

При вирішенні питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна слідчий суддя виходить з дискреційних повноважень органу досудового розслідування щодо визначення місця зберігання вилученого майна під час досудового розслідування у визначених законодавством межах та керується положеннями Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.

Так, місце зберігання арештованого майна слід визначити за органом досудового розслідування СВ УСБУ в Харківській області, що у подальшому не перешкоджає органу досудового розслідування самостійно вирішити питання щодо передачі майна, зокрема грошових коштів, на зберігання до уповноваженого банку у визначеному законом порядку та відповідає вимогам вищезазначеної Інструкції.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000801 від 16.06.2023 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19 вересня 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон РОСО Х5 Pro 5G, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 ; мобільний телефон NOKIA TA-1032, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , без сім-картки; ноутбук ASUS, чорного кольору, модель: X52N, S/n: BINOA;

- на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон Redmi S2, IMEI1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , з сім-картками з номерами мобільних телефонів НОМЕР_8 та НОМЕР_9 .

Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування - слідчим відділом УСБУ в Харківській області.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1