Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/616/23
провадження № 1-кп/624/66/23
ВИРОК

іменем України

смт. Кегичівка 28 липня 2023 року

Кегичівський районний суд Харківської області,

у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні в залі суду смт. Кегичівка кримінальне провадження № 0000077 від 14 червня 2023 року, відповідно до якого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт. Кегичівка Харківської області, українець, громадянин України, військовозобов`язаний, не одружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений, обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч. 1 ст.358, ч. 4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи кримінально протиправний умисел, перебуваючи у військовому госпіталі, за допомогою мобільного телефону, у соціальній мережі «Instagram» знайшов посилання, для замовлення водійського посвідчення без екзаменів. ОСОБА_3 перейшов за вказаним посиланням на сайт, та залишив свій номер телефону. Відразу після цього, в мобільному додатку «Viber» ОСОБА_3 написав працівник даного сайту, та повідомив, що для отримання посвідчення подія, йому необхідно надіслати копію паспорту, картки платника податків, фотографії, особистий підпис, та резус фактор та групу крові. При цьому ОСОБА_3 розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, вчинив вказане кримінальне правопорушення надавши необхідні дані, а саме: свої паспортні дані, фотографію, особистий підпис, та резус фактор та групу крові цим самим заздалегідь обіцяв придбати підроблений документ - водійське посвідчення. На виконання вказаної домовленості, в липні 2022 року отримав підроблене водійське посвідчення, на своє ім`я, за яке заплатив грошові кошти в розмірі 8000, 00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підробленні посвідчення шляхом пособництва.

У червні 2022 року, точний час та дата не встановлено, ОСОБА_3 , переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі особі національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі - посвідчення водія) відповідної категорії, що передбачений Положенням «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, перебуваючи у військовому госпіталі за допомогою мобільного телефону, у соціальній мережі «Instagram» знайшов посилання, для замовлення водійського посвідчення без екзаменів. ОСОБА_3 перейшов за вказаним посиланням на сайт, та залишив свій номер телефону. Відразу після цього, в мобільному додатку «Viber» ОСОБА_3 написав працівник даного сайту, та повідомив, що для отримання посвідчення подія, йому необхідно надіслати копію паспорту, картки платника податків, та фотографії, особистий підпис, резус фактор та групу крові. Після надсилання зазначених документів, працівник сайту повідомив, що близько через тиждень посвідчення водія буде відправлено «Новою Поштою». Коштує дане посвідчення 8000 гривень, які ОСОБА_3 відразу сплатив на надану працівником сайту банківську картку. На початку липня 2022 року ОСОБА_3 з відділення «Нової Пошти» №1, смт Кегичівка, Красноградського району, Харківської області забрав посвідчення водія серійний номер НОМЕР_1 видане 01 липня 2022 року Центром TСЦ8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його незаконного використання пред`являючи його, під час керування транспортними засобами, співробітникам поліції у разі його зупинки та перевірки документів.

14 червня 2023 року надійшов рапорт співробітника про те, що 14 червня 2023 року під час перевірки в базі ІПНП посвідчення водія серійний номер НОМЕР_1 видане 01 липня 2022 року Центром TСЦ8042 на ім`я ОСОБА_3 відсутнє в базі, та має видимі ознаки підробки. Під час проведення огляду місця події, дане посвідчення було вилучено. Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №СЕ 19/121-23/1098-ДД від 28 червня 2023 року не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана заява обвинуваченого, складена в присутності захисника ОСОБА_5 , про беззаперечне визнання винуватості, згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування 0000077 від 14 червня 2023 року та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема протокол допиту підозрюваного (а.с.61-63).

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їхній сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 5 ст.27- ч. 1 ст.358, ч. 4 ст.358 КК України, як підроблення посвідчення шляхом пособництва та використання завідомо підробленого документа.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 Постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

При обранні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного та дані про його особу.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних проступків.

Обставин, яка обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах Кегичівської ЦРЛ, центрі пробації не перебуває, призваний на військову службу по контракту.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст.27 - ч. 1 ст.358, ч. 4 ст.358 КК України у межах, установлених у санкціях вказаних частин 1,4 ст. 358 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (а.с.142,22,23).

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (а.с.21).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ч. 9 ст.100, ст.369-371,373,374,376,381-382 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

- за ч. 5 ст.27 - ч. 1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 16 червня 2023 року на майно - посвідчення водія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , центром ТСЦ 8042 від 01 липня 2022 року; місце збереження вилученого майна - кімната зберігання речових доказів СПД №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області.

Речовий доказ - посвідчення водія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , центром ТСЦ 8042 від 01 липня 2022 року - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення технічної експертизи документів у розмірі 1673 (тисяча шістсот сімдесят три) гривні.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_1