Справа № 405/5294/23
1-кп/405/201/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000778 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ітатка Томської області РФ, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно працевлаштованого тренером-викладачем з футболу в Дитячій юнацькій спортивній школі Соколівської ТГ, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 20 липня 2023 року близько 14-00 години вийшли з приміщення громадської спілки «Кіровоградська обласна асоціація футболу», що за адресою: м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, буд. 87/48. Під час спілкування між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , докладаючи значної фізичної сили, перебуваючи на подвір`ї біля приміщення громадської спілки «Кіровоградська обласна асоціація футболу», що знаходиться за вищевказаною адресою, підійшов до ОСОБА_4 та умисно наніс йому один удар кулаком лівої руки в область правого ока, чим завдав останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній та нижній повіці правого ока, садна в ділянці верхньої повіки правого ока.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що всі обставини скоєного ним протиправного діяння в обвинувальному акті викладені вірно та він їх не оспорює. Показав, що 20.07.2023 в приміщенні громадської спілки «Кіровоградська обласна асоціація футболу» у нього виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_4 . Після виходу із зазначеного приміщення він наніс один удар кулаком лівої руки в область правого ока потерпілого. Він розумів, що так робити не можна та його дії протиправні. В скоєному щиро розкаявся. Цивільний позов потерпілого визнав лише в частині матеріальної шкоди на суму, витрачену останнім на придбання німесилу за призначенням лікаря. Всі інші позовні вимоги вважає необґрунтованими.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи їх аналогічно викладеному в позовній заяві. Просив призначити обвинуваченому штраф в максимальному розмірі, встановленому ч. 1 ст. 125 КК України.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого в частині пред`явленого ним цивільного позову, та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні умисних дій, що виразилися в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, доведена.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисні дії, що виразилися в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, утриманців не має, офіційно працевлаштований тренером-викладачем з футболу в Дитячій юнацькій спортивній школі Соколівської ТГ, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вище приведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше скоїв кримінальний проступок, в скоєному щиро розкаявся, повністю усвідомивши протиправність своїх дій, офіційно працевлаштований, тобто має регулярний дохід, характеризується позитивно, суд вважає, що з метою виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень останньому слід призначити запропоноване прокурором покарання у виді штрафу в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_4 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення з останнього на його користь спричиненої йому кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в розмірі 974,72 гривень та моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.

В обгрунутування позовних вимог зазначено, що протиправними діями обвинуваченого потерпілому було спричинено матеріальну шкоду, яка виражена у вартості лікування, придбання медикаментів, на що ним загалом було витрачено 974,72 гривень. Крім того, потерпілому завдано моральну шкоду, яка виразилася у спотворенні йому обличчя у вигляді синця, що змусило його тривалий час не ходити на роботу, носити захисні окуляри, внаслідок чого був порушений звичайний уклад його життя. Після даної події у нього почалися нервові розлади та душевні страждання. Все це спричиняє моральні страждання, а тому суму компенсації моральної шкоди оцінено у 10000 гривень.

Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За правилами ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 фактично понесених витрат на лікування в розмірі 974,72 гривень, суд керується наступним.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пленумом Верховного суду України у п.п. «в» п. 19 Постанови № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Тобто, стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування спричиненої йому протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди підлягає сума витрат, які останній поніс на придбання ліків та перев`язочних матеріалів для туалету рани за призначенням лікаря, що відповідно до наданих потерпілим копій довідки КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги Кропивницької міської ради» від 20.07.2023 та фіскального чеку від 21.07.2023 становить 334,12 гривень.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди 10000 гривень, суд керується наступним.

Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тому, визначаючи розмір спричиненої протиправними діями обвинуваченого моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Так, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому були спричинені легкі тілесні ушкодження, що призвело до моральних страждань останнього, пов`язаних з ушкодженням його здоров`я та до вимушених змін у його звичному способі життя. Отже, враховуючи ступінь спричинених тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тривалість вимушених змін, глибину душевних та фізичних страждань, а також виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягає стягненню 2000 гривень, на підставі чого позовна вимога в частині відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 :

в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 334 (триста тридцять чотири) гривні 12 копійок;

в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Речові докази по справі, а саме: диск формату DVD-R з відеозаписами з місця події за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Чміленка, 106, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000778 після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000778, які перебувають в Кропивницькій окружній прокуратурі Кіровоградської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7