Справа №330/2754/19
Провадження №1-і/333/134/23
УХВАЛА

Іменем України

11 серпня 2023 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000387 від 01.09.2019 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка, Якимівського району Запорізької області, громадянин України, раніше судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилося кримінальне провадження №0000387 від 01.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

07.08.2023 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області», визначено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м.Запоріжжя.

В межах своєї компетенції, Комунарський районний суд м.Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а у справах, по яких Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення; видачі виконавчого документа; а також питання пов`язані із виконанням судового рішення, та інші питання, згідно з процесуальними нормами.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Повідомив, що має намір ініціювати відновлення втраченого кримінального провадження, наразі вживаються для цього певні заходи. Також з`ясовується питання щодо місцезнаходження свідків, які на час розгляду справи в Мелітопольському міськрайонному суді мешкали на території яка наразі тимчасово окупована; на даний час інформація відсутня.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначив, що ризики, зазначені прокурором в клопотанні, не підтверджені, у випадку обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде шукати місце мешкання. На території, підконтрольній Україні, у нього немає жодних родичів та житла.

Захисник у судовому засіданні просив суд обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначила, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні, необгрунтовані, слухання справи тривалий час не відбувається, лише розглядаються клопотання про тримання під вартою відносно обвинуваченого. Тривале тримання під вартою особи не може бути виправдано наявністю жодного ризику. У разі звільнення з-під варти обвинувачений буде мати право на отримання виплат як ВПО. Крім того, на території м. Запоріжжя функціонують волонтерські центри, які надають допомогу у наданні житла ВПО.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши доводи прокурора, думки обвинуваченого та його захисника, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.4 ст. 176 ч.4 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину; існують ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом враховано дані про особу обвинуваченого, обставини вчиненого кримінального правопорушення, проте, важливим є той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину у неповнолітньому віці, перебуває під вартою майже 3 роки, на теперішній час кримінальне провадження вже півтора року як не розглядається у зв`язку з тим, що матеріали не були передані Комунарському районному суду м. Запоріжжя, у прокурора немає відомостей щодо того, чи збереглися взагалі матеріали кримінального провадження № 0000387 на окупованій території.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Між тим, на думку суду, прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи наявність вищезазначених обставин, є недостатнім для запобігання зазначених ризиків, приймаючи до уваги також відсутність даних щодо місцезнаходження свідків на підконтрольній Україні території.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, суд приймає до уваги, що Комітет міністрів Ради Європи та Європейський комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню зазначають: відповідальним за велику кількість осіб, яких держава тримає під вартою, є загальний світогляд працівників правоохоронних і судових органів (Рішення ЄСПЧ «Сукачов проти України»). Європейські комітети рекомендують: зменшувати до мінімуму застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового слідства; якнайширше застосовувати альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи.

З наведених підстав, суд переконаний, що запобігти ризикам переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення можливо шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків: повідомити прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 або Комунарський районний суд Запорізької області про своє місце проживання в строк 3 дні з моменту звільнення з СІЗО; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

На думку суду, вказаний запобіжний захід, за умови належного контролю з боку прокурора, буде достатньою гарантією для виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 314-316, 371, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 -відмовити.

Змінити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомити прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 (м. Запоріжжя, вул.. Залізнична, 17) або Комунарський районний суд Запорізької області (м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7) про своє місце проживання в строк 3 дні з моменту звільнення з СІЗО;

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Зазначені обов`язки діють до 11 жовтня 2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора по даному провадженню ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження для відома, начальнику слідчого ізолятора, де утримується обвинувачений для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1