Справа № 496/2775/22
Провадження № 1-і/496/10/23
У Х В А Л А

18 вересня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , від яких настала смерть останнього.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , яке обгартовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого кримінального правопорушення. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Наявна схильність обвинуваченого до насильства у зв`язку із чим існують ризики передбачені п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може повторно вчинити аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, зазначені в клопотанні прокурором не доведені, та не вмотивовані, а тому просив суд відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та просив замінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

15.09.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Біляївської коружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Згідно п. 5 роз`яснення Верховного суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Враховуючи, введення на території України воєнного стану та збройної агресії, що продовжується, головуючий суддя ОСОБА_7 перебуває на лікарняному, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо розглянути клопотання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначеним складом суду, суд доходить висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою суддею, визначеного у відповідності до положень «Про автоматизовану систему документообігу».

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /справа W. проти Switzerland, судове рішення від 26 січня 1993 року § 30/.

Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків, а тому розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у зв`язку із чим, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду продовжує існувати, а тому суд вважає можливим продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ризики передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведені.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а тому виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати обвинуваченому розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 177, 178, 183, 331, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 18.09.2023 року до 16.11.2023 року, включно в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженої службової особі: начальнику Державної установи «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1