н/п 1-кс/953/3782/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова, за матеріалами кримінального провадження за №0000007 від 26.01.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, 2016 р.н., раніше не судимого, не працюючого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України,

Встановив:

26.05.2023 прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова, за матеріалами кримінального провадження за №0000007 від 26.01.2021 року звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що слідчим відділом Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 20.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, тобто закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинено в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом придбання права на таке майно, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок зайняття протиправною діяльністю. В подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації власного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом придбання права на таке майно ОСОБА_4 перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та період часу, але не пізніше 04.03.2021 року, з метою реалізації власного злочинного умислу, здійснив підроблення офіційного документу: «Виконавчий напис» від 15 липня 2020 року нотаріальний бланк серія / номер: НОР 529503, з метою його подальшого використання для відкриття виконавчого провадження. Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, куруючись корисливими мотивами, з метою отримання протиправного доходу за рахунок зайняття протиправною діяльністю, будучи обізнаним законодавстві щодо стягнення боргових зобов`язань, подав заяву до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Харків), з метою відкриття виконавчого провадження, у зв`язку із нібито борговими зобов`язаннями гр. ОСОБА_6 . В подальшому, під час проведення виконавчої справи, яка була відкрита за завідомо підробленим документом, який подав ОСОБА_7 було накладено арешт, з метою забезпечення стягнення суми заборгованості, на об`єкт нерухомого майна квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка на той час на праві приватної власності належала ОСОБА_6 . Однак, злочинний умисел ОСОБА_4 не був доведений до кінця від обставин, які не залежали від дій та волі останнього, оскільки 10.06.2021 органом проведення досудового розслідування на підставі ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів було вилучено виконавче провадження № 64739910, за фактом звернення ОСОБА_4 щодо стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_6 , що унеможливило в подальшому здійснити стягнення об`єкту нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Так, органом проведення досудового розслідування було упереджено матеріальну шкоду потерпілому на суму 1 587 422 грн., які могли бути завдані внаслідок вчинення злочинних дій громадянином ОСОБА_4 .

31.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

Провести необхідні слідчі дії у строк досудового розслідування неможливо, оскільки необхідно отримати результати призначених судово- почеркознавчих експертиз, завершити проведення заходів щодо відпрацювання обставин, наданих під час допиту підозрюваного, виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

25.05.2023 року керівником Київської окружної прокуратури м. Харкова винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців. Тобто до 30.06.2023 року.

На даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задовольнити, посилаючись на існування ризиків.

Підозрюваний та його адвокат заперечували проти задоволення даного клопотання у вигляді домашнього арешту. Вказували, що підозра є необґрунтованою, а тому і підстав для продовження запобіжного заходу.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувались насильство під час досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що в провадженні СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області на розгляді перебуває кримінальне провадження №0000007 від 26.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України.

31.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, що підтверджується: показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; відповідю на запит приватного нотаріуса ОСОБА_11 відповідно до якого останнім виконавчий напис щодо стягнення на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_6 ніколи не складався та не реєструвався; матеріалами виконавчого провадження №64739910; висновком судової експертизи №16919/8177-8183 від 27.02.2023 відповідно до якого ринкова вартість об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 04.03.2021 складає 1 587 422 грн.;речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню;іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Належних та обгрунтованих даних щодо необгрунтованості пред*явленої підозри слідчому судді під час розгляду клопотання не надано.

За поясненнями сторін, ухвала слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту була предметом апеляційного розгляду та обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_12 . Залишений без зміни.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання або продовження запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя повторно дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для продовження заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовуються суворістю можливого покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , особливістю інкримінованого кримінального правопорушення.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених встановлених ризиків слідча суддя вважає необґрунтованим та безпідставним, оскільки таких доводів не надано під час розгляду цього клопотання та враховуючи, що рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу з визначенням таких же ризиків було предметом апеляційного розгляду.

Також, слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваного, які надані під час розгляду клопотання, а саме, що ОСОБА_4 має вищу освіту, однак не працевлаштований, з його слів інколи працює неофіційно, розлучений, має неповнолітню дитину, 2016 р.н., є інвалідом 2 групи з дитинства, отримує пенсію. З врахуванням всіх цих даних по особистості і було визначено саме цей запобіжний захід під час його обрання. Належних доводів щодо зменшення часу домашнього арешту також стороною захисту не надано.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваного виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який був визначений раніше.

Підстав для визначення іншого запобіжного заходу або іншого часу домашнього арешту слідчий суддя не вбачає, враховуючі всі обставини інкримінованих злочинів та особи підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою фактичного мешкання: АДРЕСА_2 в період часу з 18-00 до 08.00 години наступного дня, в межах строку досудового розслідування на 32 дня, тобто до 30 червня 2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2)не залишати місце мешкання ( АДРЕСА_2 ) з 18-00 години до 08.00 години наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)не виїжджати за межі м. Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали до 30 червня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1