Справа №523/7475/23
Провадження №1-кп/523/1229/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , потерпілої сторони Одеської міської раду в особі представника територіальної громади міста Одеси ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000077 від 6.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.3, 190 ч.4, 209 ч.1, 209 ч.2, 358 ч.4 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.3, 190 ч.4, 209 ч.1, 209 ч.2, 358 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час підготовчого провадження на підставі ст.315 ч.3 КПК України ухвалою Суворовського районного суду м. Одесі від 4.05.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», яку ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.05.2023 року залишено без змін. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 3.07.2023 року.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 надала письмове клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжких злочинів, особа раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за скоєння в тому числі корисних злочинів майнової спрямованості, відбуваючи покарання у місцях позбавлення волі, однак висновків не зробив, вчинив нові кримінальні правопорушення, не має офіційного місця роботи, тому вважає, що ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого не зменшилася, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України на сьогоднішній день продовжують існувати та дають підстави спрогнозувати, що обвинувачений після спливу терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом впливу на свідків з метою зміни ними показів у суді, на думку прокурора тримання під вартою ОСОБА_6 є цілком виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам. Крім цього, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, на думку сторони обвинувачення, слід визначити ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде спів мірним з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_6 , який за змістом обвинувального акту офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тяжкість висунутого обвинувачення та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

представника територіальної громади міста Одеси ОСОБА_4 , яка повністю підтримала клопотання прокурора;

захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, в свою чергу надавши до суду письмове клопотання про зміну відносно підзахисного запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце мешкання у певний період доби, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, самостійно та гідно виховує четверо неповнолітніх дітей, є багатодітним батьком, всі діти успішно займаються спортом, доглянуті, підтверджуючи свої доводи характеристикою громадської організації «Рада багатодітних сімей «Майбутнє Одеси»; водночас звертаючи увагу суду, що досудове розслідування тривало п`ять років і за весь цей час його підзахисний ніяких кримінальних та адміністративних правопорушень не вчиняв, ні на кого не впливав, не переховувався, хоча мав безліч можливостей; разом з цим ОСОБА_6 вжив всіх заходів, щоб працювати, до затримання перебував на обліку в Одеській філії Одеського обласного центру зайнятості, за направленням якого навчався на лицювальника - плиточника з метою отримання нової професії для матеріального забезпечення родини; щодо посилання прокурора, яка в клопотанні вказувала, що ОСОБА_6 не має хронічних та інших тяжких захворювань, зазначив, що дана інформація не відповідає дійсності, оскільки підзахисний є ВІЛ інфікованим, у 2015 році проходив лікування в онкологічному диспансері з діагнозом рак січового міхура, вказане захворювання є тяжким, ОСОБА_6 повинен приймати спеціальну терапію, яка регламентована дозою приймання ліків, що в умовах перебування під вартою негативно впливає на стан його здоров`я, тобто клопотання прокурора про продовження строку тримання підзахисного під вартою базується лише на тяжкості інкримінованих злочинів, однак відповідно практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не може слугувати тривалому триманню під вартою, на теперішній час вину підзахисного не встановлено, відносно нього діє презумпція невинуватості, на разі ризики є тільки припущеннями сторони обвинувачення, на досудовому слідстві ОСОБА_6 давав покази, що більшість людей не знає, єдиний свідок, який йому відомий, помер, ризику впливу взагалі не має; крім цього зараз триває вирішення питання щодо опіки неповнолітніх дітей, за викладених підстав, враховуючи, що жодного доказу зі вказаних ризиків прокурором не надано, тому і не має того ступеню ризику, який би виправдовував тримання ОСОБА_6 під вартою, у зв`язку з чим просив змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт за фактичним місцем мешкання, тим самим надавши можливість закінчити навчання та працювати, що на думку захисту забезпечить належну процесуальну поведінку підзахисного, також вказуючи, що альтернатива тримання під вартою у виді застави повинна спів відноситься з матеріальним становищем родини ОСОБА_6 ;

обвинуваченого, який приєднався до думки захисника, в свою чергу вказуючи, що по факту в його діях відсутній склад злочину, що він самостійно прийшов на санкцію, коли відносно нього обирали запобіжний захід, усвідомлюючи, що його «закриють», нікуди не переховувався і не збирається цього робити, маючи на утриманні четверо дітей та ніяких підстав вважати, що буде продовжувати скоювати злочини не має;

прокурора ОСОБА_3 , яка в спростування аргументів сторони захисту, просила врахувати той факт, що обвинувачений постійно перебуває у конфлікті з законом, народження четверо дітей не припинило його злочинну діяльність, вбачається спекуляція статусом багатодітного батька, підвергаючи сумніву характеристику громадської організації, яка на її думку не уповноважена давати оцінку особі в такому роді, тому просила суд до даної характеристики віднестись критично, разом з цим зазначаючи, що спортивні успіхи характеризують дітей, а не їх батька; щодо стану здоров`я ОСОБА_6 , то захистом наданий епікриз, датований 2015 роком, будь-яких інших медичних документів, які б свідчили про необхідність лікування стороною захисту не надано, при цьому обвинувачений не позбавлений можливості звернутися до медичної установи щодо надання йому медичної допомоги, за відсутності підстав просила відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт.

Таким чином, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.2, ч.3 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вислухавши думку учасників процесу, оцінюючи вищевикладене, суд погоджується, що доводи сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, знаходження на обліку у центрі зайнятості мають місце та не викликає сумнівів, разом з цим аргументація сторони обвинувачення не є безпідставною та заслуговує на увагу, оскільки стороною захисту не надано документів, підтверджуючих належність житла, де обвинувачений у разі зміни відносно нього запобіжного заходу на більш м`який зміг би перебувати, також суд критично відноситься до характеристики, наданої громадською організацією відносно обвинуваченого, яка не є тим офіційним органом, який уповноважений надавати оцінку поведінки ОСОБА_6 , який у ході судового засідання не зміг конкретизувати діяльність даної організації, окрім як проведення якихось свят та надання гуманітарної допомоги, також документально не доведений той факт, що обвинувачений станом на теперішній час потребує медичної допомоги та спеціалізованого лікування, оскільки представлений суду медичний епікриз є давнішнім, на думку суду, клопотання захисту щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заявлене передчасно з урахуванням необхідності дослідження доказів для з`ясування певних обставин справи, які покладені в основу обвинувачення; щодо клопотання прокурора суд все ж таки дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки містить обґрунтовані й сформульовані підстави щодо доцільності дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи особливості конкретної справи, до якої прикутий суспільний інтерес та засоби масової інформації, категорію злочинів, приймаючи до уваги, що докази вини щодо обвинуваченого знаходяться на стадії дослідження, судове слідство тільки розпочате, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_6 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжких злочинів, за ст.190 ч.4 КК України, у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який, виходячи зі змісту обвинувального акту, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі за скоєння злочинів майнової спрямованості, знову вчинив протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном в особливо великому розмірі, що характеризує ОСОБА_6 як особу схильну до скоєння злочинів, офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів для матеріального існування, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вбачається можливість незаконного впливу на свідків з метою зміни ними показів у судовому засіданні, не виключається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до переконання, що застосований під час підготовчого провадження запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, на теперішній час деякі ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що в свою чергу на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких підтверджуючих документів щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченого суду не надано, виключних обставин, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України судом на даний момент не встановлено.

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно положення ст.182 ч.5 п.3 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ухвалою Суворовського районного суд м. Одеси від 4.05.2023 року ОСОБА_6 був визначений розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання покладених на обвинуваченого обов`язків у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зважаючи на наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, характер і обставини інкримінованих ОСОБА_6 діянь, розмір спричиненої матеріальної шкоди суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості альтернативного запобіжного заходу та гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину - а саме 300 розмірів прожиткового мінімуму, що станом на 1.01.2023р. складає 2684 гривень, тобто 805200 гривень, що на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 25.07.2023 року включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у межі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.01.2023р., що складає, що становить 805200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 27.06.2023 року заставна сума за ОСОБА_6 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 30 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 25.07.2023 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1