Справа № 504/1192/20
Номер провадження 1-кс/504/196/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , заявника обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду смт. Доброслав заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_7 від участі в розгляді судового провадження 504/1192/20 у кримінальному провадженні № 000014 від 13.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_7 від участі в розгляді судового провадження 504/1192/20 у кримінальному провадженні № 000014 від 13.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Заява, з урахуванням письмових пояснень, щодо заявленого відводу, вмотивована тим, що в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000014 від 13.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Головуючим суддею у провадженні є суддя ОСОБА_8 (судове провадження 504/1192/20). Під час розглдяу вказаного кримінального провадження встановлені факти упередженого ставлення головуючого у справі. Так, прослідковується упереджене ставлення до захисників. Суд безпідставно звинуватив адвокатів у справі у неявці у судові засідання 15.05.2023 року та 19.05.2023 року, хоча захисник ОСОБА_9 не прибув у судове засідання з поважних причин, зокрема пов`язаних з участю в розгляді іншого кримінального провадження, в я кому участь захисника є обов`язковою. Натомість захисник ОСОБА_6 працівниками апарату суду був повідомлений про те, що в судове засідання 19.05.2023 року до суду з`являтись не потрібно. Захисники у законний спосіб не повідомлялися про розгляд справи. Крім того, суд викликав у судове засідання свідків провадження, що порушило право обвинуваченого на захист, оскільки сторона захисту не мала можливості підготуватися до допиту свідків провадження. Виклик свідків здійснений всупереч встановленому порядку дослідження доказів у провадженні. Вказане свідчить, про намагання головуючого ухвалити, як найшвидше, обвинувальний вирок у справі.

Інших підстав для відводу головуючого заява обвинуваченого не містить.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 доводи заяви підтримали. ОСОБА_4 додатково вказав, що кримінальне провадження відносно нього здійснюється на підставі фальсифікованих доказів, головуюча по справі не приймає доводів сторони захисту з цього приводу, розгляд кримінального провадження триває значний проміжок часу.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , доводи заяви підтримав, вказав на необхідність її задоволення.

У судовому засіданні прокурор, просив суд відмовити у задоволенні заяви.

У судове засідання, головуюча у судовому провадженні суддя ОСОБА_7 не з`явилася, надала суду пояснення, згідно яких, на її думку, заявлений ОСОБА_4 відвід є необґрунтованим.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи у встановленому порядку.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття "інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді", є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Оскільки жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді, тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності судді для мети п. 1 ст. 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: 1) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості судді має бути визначено окремо від його поведінки, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості судді, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; 2) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці слідчого судді, судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів іншого. Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості.

Відповідно до частини 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Судом встановлено, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтована, звинуваченням головуючою суддею ОСОБА_7 захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , щодо безпідставного неприбуття захисників в судові засідання, що мало місце у судовому засіданні 02.06.2023 року.

Разом з тим, дослідивши журнал судового засідання № 1589935 від 02.06.2023 року у справі 504/1192/20, судом не встановлено наявності у процесуальних діях головуючого судді ознак упередженості та ознак особистої зацікавленості у розгляді провадження. Як вбачається, з вищевказаного журналу починаючи з 14 год. 19 хв. 31 сек. головуюча суддя у справі з`ясовувала підстави неявки захисників у судові засідання, що мали відбутись 15.05.2023 року та 19.05.2023 року. В ході з`ясування вказаних обставин, захисники надавали відповіді, щодо поставлених запитань, вказуючи на конкретні причини неявки у судове засідання. Після цього, головуючим суддею було повідомлено сторону захисту про можливість перевірки кількості судових засідань, які судом відкладалися через відсутність захисників у судових засіданнях у судовому провадженні.

Вказані обставини на переконання суду, не є тими обставинами, що можуть свідчити про упередженість головуючого у даній справі, оскільки саме на суд покладено обов`язок вживати заходів, щодо розгляду провадження у розумні строки, як передбачено у ст. 2 КПК України.

Щодо порушенням головуючим суддею ОСОБА_7 норм процесуального права, що полягало в зміні порядку дослідження доказів у судовому провадженні, на думку сторони захисту, то в цій частині доводів судом було встановлено наступне.

Дійсно, у судовому засіданні 02.06.2023 року, головуючим поставлено на обговорення питання про допит потерпілої та свідків.

Разом з цим, порядок дослідження доказів у провадженні змінений не був і ухвала з цього приводу судом постановлена не була, що спростовує доводи заяви обвинуваченого про самостійну зміну головуючим порядку дослідження доказів у провадженні, і як наслідок не дає суду підстав для висновку про упередженість головуючого, з огляду на ці обставини.

Щодо виклику свідків у судове засідання, всупереч встановленому порядку дослідження доказів, що на думку обвинуваченого викликає сумнів в упередженості головуючого, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Відповідно до ст. 322 КПК України судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку. Не вважаються порушеннями безперервності судового розгляду випадки відкладення судового засідання внаслідок: 1) неприбуття сторони або інших учасників кримінального провадження; 2) складення та погодження прокурором процесуальних документів щодо відмови від підтримання державного обвинувачення, зміни обвинувачення або висунення додаткового обвинувачення; 3) підготовки захисту обвинуваченого від зміненого чи додаткового обвинувачення; 4) підготовки потерпілого для підтримання обвинувачення в суді, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення; 5) проведення дослідження речових доказів за місцем їх знаходження, огляду на місці; 6) проведення експертизи у випадках та порядку, передбачених статтею 332 цього Кодексу; 7) надання доступу до речей чи документів або доручення проведення слідчих (розшукових) дій у випадках та порядку, передбачених статтею 333 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні визначено наступний порядок дослідження доказів: дослідження письмових доказів, допит представника потерпілого, допит свідків.

При цьому, нормами КПК України не вказано, що дослідження певного виду доказів за встановленим порядком повинно відбуватися в окремому судовому засідання і навпаки, з огляду на принцип безперервності судового розгляду усі докази наявні у провадженні повинні бути дослідженні безперервно, що зумовлює необхідність виклику свідків у судове засідання. Вказане зумовлює дотримання ст. 2 КПК України, щодо розумних строків розгляду провадження.

За таких обставин, виклик свідків у судове засідання, в якому згідно порядку дослідження доказів мало відбуватися дослідження письмових матеріалів, саме по собі не є зміною порядку дослідження доказів. Судом встановлено і учасниками провадження не заперечується, що свідки кримінального провадження у судовому засіданні 02.06.2023 року не допитувались, тобто на даний час порядок дослідження доказів у кримінальному провадженні не змінився.

Щодо додаткових доводів, обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо фальсифікації доказів сторони обвинувачення і висунення неправомірного звинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, то вказані доводи повинні бути перевірені судом під час ухвалення судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті. Дані доводи не були предметом перевірки у ході судового засідання, що мало місце 02.06.2023 року. Крім того, обвинувачений не вказав, яким чином головуюча суддя ОСОБА_7 причетна до фальсифікації, на його думку, відповідних доказів та висунення безпідставного звинувачення.

Крім того, суд зазначає, що доводи заяви обвинуваченого про відвід можуть бути предметом перевірки судом апеляційної інстанції і не є беззаперечними доводами, що ставлять під сумнів безсторонність судді ОСОБА_7 .

На переконання суду незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді, висловлена публічно щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Оскільки судом не встановлено підстав, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України, заява про відвід судді ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75, 76 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_7 від участі в розгляді судового провадження 504/1192/20 у кримінальному провадженні № 000014 від 13.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1