УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 1 ст. 358 КК України ,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприємцем відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 23.12.2003 із основним видом діяльності за кодом 49.31 «Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення» та 49.39 «Інший пасажирський наземний транспорт» (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів) та маючи ліцензію на внутрішні перевезення пасажирів автобусами та міжнародні перевезення пасажирів автобусами, отриману наказом Укртрансбезпеки № 598 від 29.11.2022 «Про прийняття рішення за результатами розгляду заяв здобувачів на отримання ліцензій», достовірно знаючи про введення із 24.02.2022 на всій території України воєнного стану строком на 30 діб, та подальшого його продовження Указами Президента України, будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, знаючи процедуру перетину державного кордону України особами призовного віку в період дії воєнного стану на території України, будучи обізнаним про наміри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ухилитися від мобілізації під час дії воєнного стану в Україні та незаконно слідувати у країни Євросоюзу через Республіку Польща, оскільки останній, будучи особою призовного віку, не маючи законних підстав для звільнення від військової служби, згідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та для перетину державного кордону України під час воєнного стану, організував незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, керував такими діями, а також сприяв їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, зокрема шляхом виготовлення документів необхідних для перетину кордону нібито під виглядом другого водія, що працює на нього, внесення такої особи до інформації системи «Шлях» та надання автомобіля для перетину кордону, а саме через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Устилуг-Зосін», розміщений за адресою: Волинська область, Володимирський район, м. Устилуг.

Так, у травні 2023 року (точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено) до ОСОБА_8 , звернувся ОСОБА_7 , який будучи особою призовного віку та достовірно знаючи, що він не був у ФОП ОСОБА_8 працевлаштованим водієм, надав свою згоду та копії особистих документів, таких як паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон та посвідчення водія і був внесений у систему «Шлях» ФОП ОСОБА_8 , як водій транспортного засобу «IVEKO», державний номер НОМЕР_1 , для подальшого переправлення через кордон України до Республіки Польща через пункт пропуску «Устилуг-Зосін».

22.04.2023 року ОСОБА_8 з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, підготував та передав останньому фіктивний трудовий договір, витяг українською мовою Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека», фіктивний договір-зобов`язання на отримання та перевезення товару на території Республіки Польща, розповівши «легенду» для перетину кордону та дії, які необхідно вчинити для успішного перетину кордону.

ОСОБА_8 , діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом виготовлення та надання вище вказаних документів, внесення до «Шляху» персональних даних ОСОБА_7 та відомостей про автомобіль, себе як ФОПа, що має ліцензію на міжнародні пасажирські перевезення, організував незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, який 23.04.2023 о 17 год. 25 хв. знаходячись в міжнародному пункті пропуску «Устилуг-Зосін», намагався перетнути державний кордон України однак не перетнув його із причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 .

24.04.2023 року слідчим відділенням Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000438 з попереднього кваліфікацією за ч. 1 ст. 332 КК України.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , знаючи процедуру перетину державного кордону України особами призовного віку в період дії воєнного стану на території України, будучи обізнаним про наміри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ухилитися від мобілізації під час дії воєнного стану в Україні та незаконно слідувати у країни Євросоюзу через Республіку Польща, оскільки останній будучи особою призовного віку, не маючи законних підстав для звільнення від військової служби, згідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та для перетину державного кордону України під час воєнного стану 22.04.2023 року, близько 22 години, знаходячись на АЗС «ОККО», що за адресою вул. Володимирська, 3-Б, міста Устилуг, Волинської області, нехтуючи встановленим порядком реєстрації та укладення трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого вказаним вище Наказом міністерства праці та соціальної політики України, підробив трудовий договір між ним та ОСОБА_7 , шляхом внесення до бланку трудового договору інформацію про ОСОБА_7 , як свого працівника, завіривши вказаний документ своїм підписом та передав останньому для використання при перетині державного кордону.

24.04.2023 року начальником сектору дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 з попереднього кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України.

04.05.2023 вказане кримінальне провадження та кримінальний проступок прокурором Володимирської окружної прокуратури були об`єднанні в одне кримінальне провадження за № №0000438 з попереднього кваліфікацією за ч. 1 ст. 332, ч. 1 ст. 358 КК України.

04 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та підробленні іншого офіційного документа, який видається громадянином-підприємцем, який має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 є приватним підприємцем та має право на перетин державного кордону, усвідомлює тяжкість наслідків за вчинений ним злочин та кримінальний проступок, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду шляхом втечі.

Також враховуючи те, що підозрюваний здійснює перевезення пасажирів по Україні та за її межі, існує ризик незаконного впливу на свідків шляхом погроз чи іншим чином з метою надання ними недостовірних показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Вищевказані обставини, на думку сторони обвинувачення, дають достатні підстави вважати, що лише застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у домашнього арешту зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування зазначеними вище у клопотанні ризикам, визначеним у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували щодо застосування міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, покликаючись на те, що підозрюваний перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, на підтвердження чого додали копії свідоцтв про шлюб та про народження, є приватним підприємцем, який здійснює пасажирські перевезення, після згаданої події неодноразово перетинав кордон, після чого повертався в Україну, а також його позитивні характеристики з місця роботи та проживання, а також покликаючись на недоведеність ризиків, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З письмового повідомлення про підозру, доданого до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 1 ст. 358 КК України. Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у можливості вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що у випадку не застосування запобіжного заходу підозрюваний може, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також - впливати на потерпілого та свідків.

Одночасно, ні прокурором, ні слідчим в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до санкції ст. 332 ч. 1 КК України передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Разом з тим, прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 переховуватиметься від органу досудового розслідування чи суду чи перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Так, слідчий суддя, згідно ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Встановлено, що протягом судового розгляду даного клопотання прокурором та слідчим не обґрунтовано наявності виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право підозрюваного на свободу, оскільки одна лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, не є безумовною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Враховуючи дані про особу підозрюваного, а саме те, що він має постійне місце проживання, постійне місце роботи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, характеризується виключно позитивно як за місцем роботи, так і за місцем проживання, він раніше несудимий і жодного разу не ухилився від слідства, він сприяє досудовому слідству, а тому суд приходить до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-178, 181, 193-194, 196-197, 202 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Володимирської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяці, тобто до 17 липня 2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

-з`являтись на виклик до слідчого, прокурора та суду у попередньо визначений та погоджений день та час протягом терміну розслідування та судового провадження кримінального провадження, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини - завчасно повідомити про це зазначену посадову особу;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не спілкуватись із свідками у даному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1