ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/764/21 Номер провадження 11-кп/814/1420/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000093за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, студент 4 курсу Київського Національного торгово-економічного університету, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.2 ст.125 КК України на 1 рік обмеження волі;

- за ст.128 КК України на 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засуджений на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 89889,22 грн та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

12 березня 2021 року близько 01 години ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи необережно, на ґрунті особистих неприязних стосунків під час сварки, притримуючи потерпілого ОСОБА_8 за праву руку та шию, перебуваючи в русі з натиском маси свого тіла на його тулуб, наніс по нижній частині правої ноги потерпілого ззаду один удар лівою ногою у взутті, від чого ОСОБА_8 впав на спину та при контакті з поверхнею кахельної підлоги отримав тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритого перелому зовнішньої щиколотки лівої гомілки.

Крім цього, відразу після падіння потерпілого на підлогу, ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних стосунків умисно наніс ОСОБА_8 , який перебував у положенні лежачи на спині, удар кулаком правої руки в область носа, внаслідок чого заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді гематоми стінки носа, з переходом на повіки обох очей та перелому носа.

Кримінальне провадження розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в розмірі 250 000 грн.

При цьому зазначає, що заподіяння йому тілесних ушкоджень призвело до зміни нормального життєвого укладу, перенесення шокового фізичного болю та заподіяння душевних і фізичних страждань.

Наголошує, що тілесні ушкодження заподіяні у громадському місці, де перебувала значна кількість людей, що призвело до приниження його честі та гідності, а також ділової репутації.

Зауважує, що внаслідок побиття обвинуваченим він не мав можливості тривалий час продовжити активне громадське життя, оскільки нога була загіпсована, а при пересуванні на ходунках виникав різкий біль. Крім того, викривлення носа та хромота негативно впливають на його стосунки з людьми.

Стверджує, що внаслідок кримінального правопорушення відчував негативні емоції та переживання і був позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання.

Зазначає, що внаслідок черепно-мозкової травми та струсу головного мозку не міг належним працювати, відчуває запаморочення, що негативно впливає на моральний стан та викликає значні душевні страждання.

Звертає увагу, що обвинувачений не вчинив жодних дій, спрямованих на добровільне відшкодування шкоди.

Інші учасники провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, міркування обвинуваченого та думку прокурора, які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.1 ст.125 та ст.128 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Покарання обвинуваченому призначене у відповідності до вимог ч.2 ст.65, ст.50, ч.1 ст.70 та ст.75 КК України, відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, даним про особу, враховує обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що його обтяжують, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і є справедливим.

Разом з тим, вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування заподіяної потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди, суд першої інстанції залишив поза увагою таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирішуючи цивільний позов, суд першої інстанції частково задовольнив вимоги потерпілого, стягнувши з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Колегія суддів вважає, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого суд не врахував належним чином перенесені ним фізичні та моральні страждання внаслідок кримінального правопорушення.

Так, внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритого перелому зовнішньої щиколотки лівої гомілки, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді перелому носа та гематоми стінки носа, з переходом на повіки обох очей.

Також у потерпілого виявлено закриту черепно-мозкову травму та струс головного мозку, через що він скаржився на головний біль, нудоту.

При цьому, протягом тривалого часу потерпілий змушений був пересуватись на милицях, в результаті чого вимушений був пристосовуватись до негативних умов існування, а також був позбавлений можливості працювати, що в свою чергу свідчить про порушення звичайного ритму його життя внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю та витрату значного обсягу часу і зусиль для відновлення попереднього стану.

Окрім того, потерпілий зазнав значних душевних страждань, оскільки хвилювався за своє здоров`я, отримав негативні емоції та стрес через нанесені травми, які до того ж були заподіяні в приміщенні магазину в присутності інших людей.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди не узгоджується з приписами ст.23 та ст.1167 ЦК України та не відповідає вимогам розумності, справедливості, ступеню вини обвинуваченого, характеру та обсягу страждань потерпілого ОСОБА_9 .

Разом з тим, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілого і не повинен приводити до безпідставного збагачення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що з урахуванням рівня фізичного болю та душевних страждань потерпілого внаслідок кримінально караних дій обвинуваченого, з огляду на тривалий час, що був необхідним для відновлення стану здоров`я, обставин за яких потерпілому були ці ушкодження нанесені, а також виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, необхідно збільшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілого, до 50 000 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі збільшення сум, які підлягають стягненню, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Отже, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Збільшити розмір моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4