Справа № 303/3547/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/154/20 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 липня 2018 року

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 липня 2018 року відмовлено у задоволенні подання начальника Мукачівського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації», майора внутрішньої служби ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала є незаконною.

Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного судом покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності ОСОБА_8 , неявка якого не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що розгляд справи неодноразово відкладався, що справа на протязі тривалого періоду часу перебуває у провадженні апеляційного суду.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав начальник Мукачівського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 , засудженого вироком вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2017 року, яким ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.15- ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.75 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням на засудженого обов`язків, згідно зі ст. 76 цього Кодексу, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, визнаються необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що матеріалами справи не доведено, що засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Погоджуючись з вказаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку тим фактам, що засуджений за час перебування на обліку у Мукачівському МРВ з питань пробації порушив покладений на нього обов`язок щодо явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації з певних причин, прибував до органу пробації з відповідними поясненнями невідкладно після його виклику інспектором, надавав пояснення з приводу таких порушень.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні факти неявки ОСОБА_8 для реєстрації до органу пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги наявні в матеріалах судового провадження письмові пояснення ОСОБА_8 про причини його неявки на реєстрацію.

Також апеляційний суд вважає, що зміст пояснень засудженого ОСОБА_8 , наданих у судовому засіданні та в письмових поясненнях наданих органу пробації свідчить про відсутність у нього намірів не виконувати покладені на нього судом обов`язки.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує й те, що вказані вище пояснення надавались ОСОБА_8 органу пробації через декілька днів після його неявок на реєстрацію.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що засуджений не виконав обов`язок, покладений на нього вироком суду передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, неодноразово порушивши при цьому вимоги ст. 17 Закону України «Про пробацію» та ч. 3 ст. 164 КВК України, довіру суду не виправдав, на шлях виправлення не став, - апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє як такі, що не свідчать про незаконність висновків суду першої інстанції.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що твердження суду першої інстанції про відсутність переконливих доказів того, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухилявся від явки на реєстрацію, умисно не виконував покладені на нього судом обов`язки.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обгрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 липня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді