Справа № 304/1762/23 Провадження № 1-кс/304/387/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000233 від 30 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теребля Тячівського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підопічного Тур`є-Реметівського психоневрологічного інтернату, громадянина України, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И В :

Повний текст ухвали оголошено учасникам провадження о 16.00 год 05 вересня 2023 року.

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000233 від 30 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 30 серпня 2023 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 серпня 2023 року о 04.41 год підопічний Тур`є-Реметівського психоневрологічного інтернату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом шизофренія, перебуваючи разом з підопічним Тур`є-Реметівського психоневрологічного інтернату ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом розумова відсталість, в палаті № 6, сторони № 2 психоневрологічного інтернату, що за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення смерті іншій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, наніс кишеньковим розкладним ножем один удар в область шиї ОСОБА_7 , внаслідок якого останній помер на місці. Слідчий зазначає, що 30 серпня 2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 Кримінально-процесуального кодексу та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 30 серпня 2023 року палати № 6, сторони № 2 Тур`є-Реметівського психоневрологічного інтернату, де мала місце подія; протоколом огляду трупа від 30 серпня 2023 року підопічного психоневрологічного інтернату ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були присутні після вчинення злочину. Слідчий просить врахувати ту обставину, що ОСОБА_4 проживає разом з іншими підопічними на території Тур`є-Реметівського психоневрологічного інтернату. Вина ОСОБА_4 виражається у прямому умислі, яким охоплюються інкриміновані йому дії, а тому орган досудового розслідування переконаний, що останній може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи. Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного, злочину проти життя та здоров`я особи, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 ніде не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків, та які викликають довіру суду, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, проживання з іншими підопічними на території Тур`є-Реметівського психоневрологічного інтернату, відсутність постійного джерела доходів та інших соціальних зв`язків, створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 може ухилитись від досудового розслідування та судового розгляду. Разом з цим, ОСОБА_4 неодноразово самовільно залишав територію психоневрологічного інтернату. Крім того, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не буде усунуто ризик, передбачений ч. 5 ст. 177 КПК України, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Оскільки вищенаведене не дає підстав звертатися до суду із більш м`яким запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_4 , так як вони не забезпечать виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі та просив таке задовольнити, при цьому посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 року, § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

У судовому засіданні встановлено, що 30 серпня 2023 року о 04.41 год підопічний Тур`є-Реметівського психоневрологічного інтернату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом шизофренія, перебуваючи разом з підопічним Тур`є-Реметівського психоневрологічного інтернату ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом розумова відсталість, в палаті № 6, сторони № 2 психоневрологічного інтернату, що за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення смерті іншій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, наніс кишеньковим розкладним ножем один удар в область шиї ОСОБА_7 , внаслідок якого останній помер на місці.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 серпня 2023 року, 30 серпня 2023 року матеріали досудового розслідування за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України.

30 серпня 2023 року о 07.45 год підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку статей 40, 104, 131, 132, 207-211, 213 КПК України.

30 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про що свідчать докази, зібрані органом досудового слідства та надані слідчому судді, а саме: протокол огляду місця події від 30 серпня 2023 року; протокол огляду трупа від 30 серпня 2023 року; протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_4 неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, є підопічним Тур`є-Реметівського психоневрологічного інтернату.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховуватися підозрюваним ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак до нього з огляду на положення ст. 177, 181 КПК України слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає за необхідне не застосовувати розмір застави.

Згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за №0000233 від 30 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити повністю.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Теребля Тячівського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Обчислювати ОСОБА_4 строк тримання під вартою з моменту його фактичного затримання, а саме з 07 год 45 хв 30 серпня 2023 року.

Дата закінчення дії ухвали про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 07 год 45 хв 29 жовтня 2023 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1