Справа № 750/4209/23
Провадження № 1-кп/750/272/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003512 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена, Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, працюючого водієм автотранспортних засобів в ФГ ОСОБА_7 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13.11.2021, приблизно о 14.45 год., ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Чернігові по вул. Котляревського, в напрямку пр. Миру.

Рухаючись у вищевказаному напрямку, знаходячись на перехресті вул. Котляревського та пр. Миру в м. Чернігові, здійснюючи маневр повороту праворуч, на пр. Миру, в напрямку вул. Мартина Небаби, поблизу будинку № 74 по пр. Миру, водій ОСОБА_6 був неуважний, неправильно оцінив дорожню обстановку та, відповідно не реагуючи на її зміну, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на регульованому перехресті, повертаючи праворуч, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку він повертає, на регульованому пішохідному переході і перехресті при сигналі світлофора, що дозволяє рух транспортним засобам, не дав дорогу пішоходу, який закінчував перехід проїзної частини, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_8 , котра перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переходу, на зелений сигнал світлофора з права на ліво, відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рвані рани голови, правої гомілки, правого плеча та передпліччя, відкритого перелому-розтрощення 3 пальця лівої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, від отриманих тілесних ушкоджень.

У даній дорожній обстановці ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.1, 16.2 та 18.2 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання даної дорожнього-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся та повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_6 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного його вік, сімейний стан, стан здоров`я, соціальну характеристику, наявність у нього роботи, яка пов`язана з керуванням транспортними засобами, обставини, які пом`якшують покарання щире та добровільне відшкодування завданої шкоди, за відсутності обставин, що його обтяжують, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому міри покарання та відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, не має на даний час попередніх притягнень до кримінальної відповідальності та повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду, у зв`язку з чим остання не має до нього жодних претензій, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого з застосуванням ст. 75 КК України, без відбування покарання та з іспитовим строком.

Процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування в розмірі 4256 грн 16 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні зобов`язання:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4256 грн 16 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.11.2021.

Речові докази та документи після набрання вироком законної сили:

- автомобіль марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику;

- оптичний носій залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1