Справа № 699/908/23
Номер провадження № 1-кс/699/251/23
УХВАЛА

щодо скарги на бездіяльність слідчих

10.08.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:

08.08.2023 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку ст. 303 КПК України надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положеннями КПК України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентоване главою 26 цього Кодексу.

Однак, виходячи зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132 КПК України, скарги в порядку ст. 303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Зі змісту скарги та додатків до неї вбачається, що оскаржується бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування/дізнання Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області, тому указана скарга належить до територіальної підсудності Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.

Зі скарги вбачається, що 29.07.2023 біля будинку культури у м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області, орієнтовно о 12-00 год, було проведено збори мешканців територіальної громади міста Корсуня-Шевченківськго, на яких представники ініціативної групи, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , почали підбурювати присутніх та ставити на розгляд цих зборів питання щодо переходу релігійної громади до Православної Церкви України (далі ПЦУ). Близько 100 осіб проголосувало за необхідність переведення Парафії Нерукотворного Образа Іісуса Христа Черкаської Єпархії Української Православної Церкви (далі УПЦ) до ПЦУ.

У скарзі вказано, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та представник ПЦУ з м. Черкаси о. Володимир своїми діями на зборах підбурювали людей, вказували, що УПЦ підтримує політику росії, знищує українську державність і націю, проповідує вбивства українців і їхніх дітей, називали УПЦ кремлівською церквою і патріархатом кгб, називали всіх, хто ходить до УПЦ «не українцями», що на думку скаржника свідчить про розповсюдження ними особистих поглядів, які є негативними щодо УПЦ, і фактично є такими, що підривають та нівелюють релігійне віросповідання тих громадян, які належать до УПЦ. На думку скаржника 29.07.2023 відбулося рейдерське захоплення, замість добровільного переходу релігійної громади.

Автор скарги в діях вищезазначених осіб вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 206 КК України.

Після вказаних подій, а саме 02.08.2023, настоятель Парафії Нерукотворного Образа Іісуса Христа Черкаської Єпархії УПЦ протоієрей ОСОБА_9 (скаржник) подав до Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо описаних вище обставин.

04.08.2023 ОСОБА_3 подав до ВП №1 ЧРУП ГУНП у Черкаській області ще одну заяву, у якій повідомляв про порушення працівниками поліції вимог КПК України та конституційних прав. Просив задовольнити його законну вимогу (щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення) та в письмовій формі повідомити йому про це.

Проте, станом на день подачі скарги, що є предметом розгляду, уповноваженими особами відділення поліції не внесено до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 щодо вчинення кримінального правопорушення.

За змістом прохальної частини скарги ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчих Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви настоятеля Парафії Нерукотворного Образа Іісуса Христа Черкаської Єпархії УПЦ протоієрея ОСОБА_9 від 02.08.2023.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 08.08.2023 указану скаргу передано на розгляд слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 .

Ухвалою від 08.08.2023 відкрито провадження з розгляду даної скарги, її розгляд призначено на 10.08.2023 та зобов`язано начальника ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надати слідчому судді до початку судового засідання всі наявні документи, які стосуються зазначеної скарги.

У встановлений строк представник відділення поліції надав наявні документи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У судове засідання були викликані скаржник та представник відділення поліції.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Заступник начальника СВ ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді із заявою про розгляд скарги без його участі. Проти задоволення скарги заперечував, оскільки за наслідками перевірки матеріалів звернення ОСОБА_3 в діях зазначених у скарзі осіб ознак кримінального правопорушення не виявлено, а за заявою на даний час проводиться розгляд матеріалів дільничним офіцером поліції для встановлення всіх обставин справи.

Перевіривши надані матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши наявні відеозаписи, слідчий суддя дійшов наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Зокрема, у вказаному порядку може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів на час розгляду скарги.

З наданих представником відділення поліції матеріалів вбачається, що заява ОСОБА_3 надійшла до відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області 02.08.2023 та зареєстрована у журналі єдиного обліку за № 3814 від 02.08.2023, проте станом на дату розгляду скарги слідчим суддею жодної відповіді щодо результату розгляду цієї заяви ОСОБА_3 не надано.

Зі змісту протоколу загальних зборів релігійної громади парафіяльних зборів Парафії Нерукотворного Образа Господа Іісуса Христа Черкаської Єпархії Української Православної Церкви від 21.07.2023 № 1 вбачається, що серед іншого:

- по другому питанню було прийнято рішення - підтвердити склад Загальних зборів Релігійної організації Парафії Нерукотворного Образа Господа Іісуса Христа Черкаської Єпархії Української Православної Церкви;

- по третьому питанню підтверджено підлеглість Релігійної організації Парафії Нерукотворного Образа Господа Іісуса Христа Черкаської Єпархії Української Православної Церкви у канонічних і організаційних питаннях Українській Православній Церкві та підпорядкованість Митрополиту Київському і всієї України Онуфрію і Священому Синоду Української Православної Церкви.

Про наявність указаного рішення загальних зборів релігійної громади Парафії Нерукотворного Образа Господа Іісуса Христа Черкаської Єпархії Української Православної Церкви заявою (застереження) від 24.07.2023 було повідомлено голову Черкаської обласної військової адміністрації ОСОБА_11 .

Під час судового засідання ОСОБА_3 пояснив, що він є настоятелем Парафії Нерукотворного Образа Іісуса Христа Черкаської Єпархії УПЦ, яка здійснює діяльність у м. Корсуні-Шевченківському. Парафія діє на підставі належним чином затвердженого та зареєстрованого Статуту. Членами парафіяльної громади є більше ніж 200 осіб, які регулярно відвідують церков, дотримується правил поведінки вірян, беруть активну участь у житті церкви та приймають церковні таїнства. Такі особи за рекомендаціями включаються до членів парафіяльної громади. Вирішення питань організації діяльності парафії та керівництво нею здійснює колегіальний орган, до складу якого включено 2 особи, які мають сан священнослужителя (один з них заявник) та 8 осіб активних прихожан, які є членами парафіяльної громади. ОСОБА_3 стверджував, що серед активних прихожан його парафії є ті, хто несе службу у лавах ЗСУ, а сама парафія регулярно допомагає українській армії. За словами заявника ні УПЦ загалом, ні його парафія зокрема, не мають жодного відношення до російської федерації та не вчиняли жодних дій на шкоду інтересам України.

ОСОБА_3 повідомив, що у місті завчасно всюди були розміщені оголошення про запрошення 29.07.2023 жителів та гостей Корсунь-Шевченківської громади на збори щодо вирішення питання про перехід релігійних громад з УПЦ до ПЦУ. Аналогічне оголошення транслювалося у засобах масової інформації, у т.ч. через місцеве радіо. Оскільки напередодні релігійна громада, яку представляє скаржник, загальними зборами, у яких брали участь 241 член парафії, ухвалили рішення про підлеглість своєї релігійної громади у канонічних і організаційних питаннях Українській Православній Церкві та підпорядкованість митрополиту Київському і всієї України Онуфрію і священному ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 28.07.2023 звернувся до ВП №1 ЧРУП ГУНП у Черкаській області з повідомленням з проханням недопущення під час зборів громади протиправних дій і провокацій. Заявник стверджував, що жоден з членів Парафії Нерукотворного Образа Іісуса Христа Черкаської Єпархії УПЦ участі з зібранні 29.07.2023 не брав, оскільки своєю участю вони не бажали надавати легального статусу ухваленим там рішенням. Також стверджував, що ухвалювати рішення щодо переходу парафії з підпорядкування УПЦ до підпорядкування ПЦУ мають право лише члени парафії.

ОСОБА_3 повідомив, що одна з прихожанок їхньої парафії спостерігала за зборами громади та здійснила відеозаписи події. Ці записи в подальшому ним були передані на флешносії до правоохоронного органу як додаток до заяви від 02.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення.

Заявник зазначив, що вказані ним у заяві особи, які є організаційним комітетом зборів громади 29.07.2023, вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 205, ст. 206 та ч. 1 ст. 206-1 КК України, з огляду на що просив його скаргу задовольнити та зобов`язати слідчих ВП № 1 Черкського РУП ГУНП в Черкаській області внести відповідні відомості до ЄРДР.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що на збори закликалися всі жителі громади, які бажали взяти у них участь. Перелік та кількість учасників зборів є невідомою, як ї їх належність до конкретних релігійних громад. З першого запису вбачається, що присутні обговорюють загальні питання необхідності вирішення питання щодо заборони діяльності на території України релігійних громад УПЦ так званого московського патріархату. З цього приводу присутніми на зборах вирішено звернутися до Верховної ради України та до Корсунь-Шевченківської міської ради з ініціюванням питання щодо заборони діяльності релігійних установ УПЦ. Під час виступів ораторами зверталася увага присутніх на те, що представники УПЦ підтримують політику росії, знищують українську державність, проповідують убивства українців і їх дітей, відверто виступають на боці агресора російської федерації та є ворогами України та українського народу.

Право громадян на свободу мирних зібрань в Україні гарантується та захищене державою. Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється актами національного та міжнародного законодавства.

Стаття 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР) гарантує кожній особі, серед інших прав і свобод, право на свободу зібрань та об`єднання.

Статтею 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973 № 2148-VІІІ, також визнається право на мирні збори.

Статтею 39 Конституції України встановлено повідомний (не дозвільний) порядок проведення зборів, походів, мітингів і демонстрацій: «Громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування».

Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Відповідна правова позиція підтверджується рішеннями Європейського суду з прав людини (Шмушкович проти України (заява 3276/10, рішення від 14.02.2014), ОСОБА_12 та інші проти України (заява 48408/12, рішення 02.01.2015), а також судовою практикою національних судів.

У Верховній Раді України вже тривалий час зареєстровано кілька законопроектів щодо заборон на території України діяльності УПЦ. Однак дотепер законодавчим органом такий закон не ухвалено, отже діяльність таких релігійних установ на території України поки що є можливою.

Однак слідчий суддя констатує право громадян на мирні зібрання, зокрема право членів територіальної громади збиратися з метою обговорення питання та прийняття рішень щодо звернення до відповідних органів, установ чи посадових осіб з приводу заборони діяльності на території громади релігійних організацій, що несуть загрозу жителям країни та територіальній цілісності України.

Положеннями ч. 1 ст. 161 КК України передбачено відповідальність за умисні дії, спрямовані на розпалювання національної, регіональної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності, або образа почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також пряме чи непряме обмеження прав або встановлення прямих чи непрямих привілеїв громадян за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, інвалідності, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Слідчий суддя не погоджується з доводами скаржника ОСОБА_3 про те, що допущені під час зборів громади 29.07.2023 висловлювання є розпаленням ворожнечі. Озвучені на зборах факти щодо поведінки священнослужителів УПЦ московського патріархату є масовими і загальновідомими щодо тих парафій УПЦ, які знаходяться на окупованій російською федерацією території України, а також на тій території, яка була окупована, проте в подальшому звільнена Збройними силами України. Подібні випадки трапляються і в діяльності парафій УПЦ на іншій, підконтрольній Уряду, території країни. Також загальновідомим є факт, що в церквах і соборах УПЦ здійснюються молитви за патріарха РПЦ ОСОБА_13 , який благословляє вбивати українців та їхніх дітей. Пов`язаність УПЦ з російською федерацією, радянським КГБ та російським ФСБ є також загальновідомими фактами, докази чого регулярно висвітлюються не тільки в ЗМІ, а й досліджуються в межах наукових робіт та журналістських розслідувань. На думку слідчого судді оратори у своїх виступах інформували громадськість про відомі факти, а не розпалювали ворожнечу на релігійній основі.

Слідчий суддя дійшов також висновку, що матеріалами справи не доведено твердження заявника про те, що проведені 29.07.2023 під головуванням ОСОБА_14 збори громади перетворилися на відкритий конфлікт між вірянами та священнослужителями.

Заявник також посилається на вчинення організаторами зборів кримінальних правопорушень, передбачених статтями 205, ч. 1 ст. 206 та ст. 206-1 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що ст. 205 КК України було виключено на підставі Закону № 101-IX від 18.09.2019.

Частиною 1 ст. 206 КК України передбачено відповідальність за протидію законній господарській діяльності, тобто протиправну вимогу припинити займатися господарською діяльністю чи обмежити її, укласти угоду або не виконувати укладену угоду, виконання (невиконання) якої може заподіяти матеріальної шкоди або обмежити законні права чи інтереси того, хто займається господарською діяльністю, поєднану з погрозою насильства над потерпілим або близькими йому особами, пошкодження чи знищення їхнього майна або захоплення цілісного майнового комплексу, його частини, будівель, споруд, земельної ділянки, об`єктів будівництва, інших об`єктів та незаконне припинення або обмеження діяльності на цих об`єктах та обмеження доступу до них за відсутності ознак вимагання.

Статтю 206-1 КК України взагалі не містить.

Проаналізувавши зміст диспозиції ч. 1 ст. 161 та ч. 1 ст. 206 КК України слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у діях осіб, зазначених у заяві про кримінальне правопорушення, складу вказаних правопорушень.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням).

Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 цього Закону.

Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем).

Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов`язковим.

Таким чином рішення про зміну підлеглості релігійної громади та внесення відповідних змін або доповнень до статуту такої громади ухвалюється загальними зборами релігійної громади, тобто місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що на зборах членів територіальної громади 29.07.2023 серед інших вирішувалися питання щодо переходу Парафії Нерукотворного Образа Іісуса Христа Черкаської Єпархії УПЦ під підпорядкування ПЦУ, щодо внесення змін до статуту Парафії та уповноваження невідомої скаржнику особи внести відповідні зміни до реєстраційних документів Парафії та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Такі рішення ухвалювали невідомі особи, які зі слів настоятеля (скаржника) ОСОБА_3 не є членами цієї Парафії, отже не уповноваженні ухвалювати такі рішення.

Дії цих осіб можуть містити ознаки кримінальних правопорушень, наприклад передбачених статтями 205-1, 356 КК України, або іншими статтями КК України.

Указані факті підлягають додатковому з`ясуванню у межах зареєстрованого кримінального провадження.

На думку слідчого судді орган досудового розслідування/дізнання ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області зобов`язаний був здійснити перевірку заяви ОСОБА_3 та прийняти відповідне процесуальне рішення, що зроблено не було.

Крім того слідчий суддя звертає увалу відділення поліції на те, що відповідно до статті 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Перевірка заяви/звернення повинна проводитись в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. За відсутності ознак складу кримінального правопорушення, посадова особа органу досудового розслідування може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

У своїй скарзі ОСОБА_3 просить слідчих Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області внести відомості до ЄРДР, однак суд не має право ухвалити таке рішення саме щодо слідчих, оскільки виключно керівництво правоохоронного органу визначає перелік службових осіб, які уповноважені вносити відомості до ЄРДР. Також виключно уповноважена особа здійснює попередню правову кваліфікацію зареєстрованого кримінального провадження.

З огляду на викладене скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 38, 303-307, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 від 02.08.2023 та видати заявнику копію витягу з ЄРДР.

Копію ухвали вручити скаржнику та представнику правоохоронного органу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 10.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1