Справа № 296/3375/23
УХВАЛА

Іменем України

20 червня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 подане в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000247 від 14.06.2022,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , в якому останній просив:

- скасувати частково накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 від 22 червня 2022 року арешт у справі № 296/3309/22, якою задоволено клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000247 від 14 червня 2022 року та накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 17 червня 2022 року, а саме : на автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору НОМЕР_2 , 2015 року випуску, ключ запалення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - із забороною власнику/володільцю та третім особам на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном у частині заборони користування вказаним майном;

- повернути ОСОБА_5 належне йому майно, а саме : автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору НОМЕР_2 , 2015 року випуску, ключ запалення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , дозволивши користування даним автомобілем.

В своєму клопотанні адвокат ОСОБА_4 вказує, що ухвалою слідчого судді від 22.06.2022 у справі №296/3309/22 накладено арешт на автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, НОМЕР_2 , 2015 р.в., ключ запалення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , - із забороною власнику/володільцю та третім особам на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном. Вказану ухвалу він вважає незаконною, такою, що підлягає частковому скасуванню, окільки в ній наведено лише загальні фрази, що майно є речовим доказом, проте відсутні посилання, що це майно є доказом зочину, підлягає спецконфіскації для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна. Також не вказано, що вилучене майно зберегло на собі сліди злочину, а тому ухвала базується на припущеннях. Захисник взагалі вважає, що відсутнє кримінальне правопорушення за ч.3 ст.289 КК України, а тому накладення арешту на майно є свавільним втручання у володіння майном ОСОБА_5 .

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без їх з ОСОБА_8 участі, клопотання підтримує та просить задовільнити.

Прокурор під час судового розгляду заперечувала проти задоволення клопотання вказуючи, що в ЄРДР внесено відомості за ч.3 ст.289 КК України про те, що невідома особа, незаконно, шляхом обману, заволоділа транспртними засобами,зокремаі автомобілем марки HYUNDAI SANTA FE, власником якого є ОСОБА_9 чим завдала збитків останньому. Вказаний автомобіль був вилучений у ОСОБА_5 та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, наразі призначено судову автотоварознавчу експертизу відносно вказаого атомобіля, проте її ї досі не проведено, а відтак потреба в арешті автомобіля продовжує існувати.

Слідчий суддя вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та письмові докази прийшов наступного.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000247 від 16.06.2022 за ч.3 ст.289 КК України, за фактом, що невдома особа, незаконно, шляхом обману, без чітко вираженого і дійсного волевиявлення власника, заволоділа транспртними засобами, а саме автомобілем марки HYUNDAI SANTA FE, 2015 року випуку, білого кольору вартістю 19000 доларів США та автомобілем марки КІА SPORTAGE 2016 року випуску, чорного кольору вартістю 17954 доларів США, які належать ОСОБА_9 чим завдано збтків останньому в сумі 37854 доларів США.

В своєму клопотанні адвокат ОСОБА_4 вказує, що ухвалою слідчого судді від 22.06.2022 у справі №296/3309/22 накладено арешт на автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, НОМЕР_2 , 2015 р.в., ключ запалення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , - із забороною власнику/володільцю та третім особам на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном. Вказану ухвалу він вважає незаконною, такою, що підлягає частковому скасуванню, окільки в ній наведено лише загальні фрази, що майно є речовим доказом, проте відсутні посилання, що це майно є доказом зочину, підлягає спецконфіскації для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна. Також не вказано, що вилучене майно зберегло на собі сліди злочину, а тому ухвала базується на припущеннях. Захисник взагалі вважає, що відсутнє кримінальне правопорушення за ч.3 ст.289 КК України, а тому накладення арешту на майно є свавільним втручання у володіння майном ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя не наділений повноваженням переглядати ухвали слідчого судді та надавати їм оцінку з приводу законності, це компетенція суддів апеляційного суду, оскільки ухвала про арешт майна підлягає оскарченню на підставі п.9 ч.1 ст.309 КПК України.

Натомість, за приписами ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурор під час судового розгляду зазначив, що наразі потреба в арешті майна продовжує існувати, оскільки 03.02.2023 відносно автомобіля HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, НОМЕР_2 , 2015 р.в призначено судову автотоварознавчу експертизу на розгляд якої поставлено питання ринкової вартості автомобіля та розмір збитків.

Отже, скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою збереження речового доказу, до закінчення автотоварознавчої експертизи (навіть лише в частині заборони користування майном) може зашкодити подальшому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні за №№000247 від 16.06.2022 за ч.3 ст.289 КК України, та на даному етапі досудового розслідування не сприятиме досягненню дієвості цього провадження.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, , а також керуючись положеннями ст. ст. 131, 170-174, 372, 376 КПК ,-

постановив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 подане в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000247 від 14.06.2022 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 20.06.2023 о 12-30 годині .

Слідчий суддя ОСОБА_1