КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001535 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 22 жовтня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року змінити та зарахувати у строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 20 червня 2022 року по 18 серпня 2022 року.

У решті вирок суду просить залишити без змін.

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді арешту на один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку приведення вироку до виконання.

Вироком також вирішене питання про стягнення процесуальних витрат та щодо речових доказів.

За доводами апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюючи встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого, вважає, що судом було неправильно застосований закону України про кримінальну відповідальність.

Так, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_11 вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.

При цьому, оскільки у вказаному кримінальному провадженні № 0001336 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, тому, як вважає захисник, з урахуванням положень ст. 70 КК України, при призначенні обвинуваченому покарання суд повинен був зарахувати йому у строк покарання строк його тримання під вартою з 20 червня 2022 року по 18 серпня 2022 року.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 серпня 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, що по просп. Повітрофлотському, 49 у м. Києві, куди був доставлений для проведення слідчих дій, перебуваючи у приміщенні вбиральні без нагляду, помітив поліетиленовий згорток, в якому знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), залишений у зазначеному місці невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено та скеровано для подальшої перевірки до відділу превенції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 , 10 серпня 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, підняв зазначений згорток з речовиною та розгорнувши його переконався, що в середині знаходиться наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), який в подальшому, з метою власного вживання помістив до правої кишені своїх шортів.

Таким чином, ОСОБА_7 придбав та почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено, з метою власного вживання, без мети збуту.

10 серпня 2022 року, приблизно о 16 год. 20 хв., ОСОБА_7 , який зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) у правій кишені своїх шортів, доставлено спеціалізованим транспортом до ДУ «Київський слідчий ізолятор», що по вул. Дегтярівська, 13 у м. Києві та поруч доглядової кімнати, в якій проводиться поверхневий огляд ув`язнених, доглянуто оперативними працівниками зазначеної режимної установи і на запитання чи має при собі ОСОБА_7 заборонені предмети, останній відповів, що у правій кишені одягнутих на ньому шортів зберігається наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу Шевченківського УП.

В подальшому, 10 серпня 2022 року, у період часу з 18 год. 25 хв. по 18 год. 34 хв., в ході затримання ОСОБА_7 , під час проведення його особистого обшуку, працівниками поліції вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,403 г.

В суді апеляційної інстанції захисник заявив клопотання про зупинення судового провадження, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та направлений для проходження військової служби до Збройних сил України.

Перевіривши подане клопотання колегія суддів постановила відмовити у його задоволенні, оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_7 та суд не визнає його явку обов`язковою.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_10 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурор щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання наркотичного засобу, без мети збуту.

Висновки суду в частині доведення винуватості, кваліфікації дій обвинуваченого, а також правильність призначення покарання захисником не оскаржується.

Судове рішення оскаржується лише в частині безпідставного, на думку сторони захисту, не зарахування обвинуваченому у строк покарання строку тримання під вартою.

З огляду на те, що відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегією суддів перевіряється вирок суду лише в межах наведених доводів.

Оскаржуючи вирок суду, захисник, посилаючись на вимоги ст. 70 КК України, вважає, що суд першої інстанції повинен був призначити ОСОБА_7 покарання із урахуванням вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року та зарахувати йому у строк покарання строк його тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що такі доводи захисника не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

В той же час, в межах цього кримінального провадження до ОСОБА_7 не було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Із оскаржуваного вироку вбачається, що судовий розгляд проведено без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорював встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні розгляд відбувається виключно на підставі встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, на час розгляду обвинувального акта судом, в матеріалах була відсутня копія вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року, отже у суду були відсутні підстави для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 70 КК України.

Крім того, як вбачається із вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Отже, оскільки в межах цього кримінального провадження ОСОБА_7 призначено покарання, яке належить відбувати реально, то в даному випадку застосування ст. 70 КК України виключається.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зупинення судового провадження відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4