КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «МС-2018» на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року,

за участі: прокурора представника ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 27 червня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- зразки рідини у скляних ємностях, об`ємом 1 л у кількості 6 штук;

- дизельне пальне EURO 5 у кількості 35 288,92 л (залишене на відповідальне зберігання оператору АЗС TOB «МС-2018» ОСОБА_7 );

- бензин марки А-92 EURO у кількості 16 928,47 л (залишений на відповідальне зберігання оператору АЗС ТОВ «МС-2018» ОСОБА_7 );

- бензин марки А-92 Україна у кількості 44 441,86 л (залишений на відповідальне зберігання оператору АЗС ТОВ «МС-2018» ОСОБА_7 );

- бензин марки А-95 Україна у кількості 16 222,96 л (залишений на відповідальне зберігання оператору АЗС ТОВ «МС-2018» ОСОБА_7 );

- бухгалтерські, звітні документи ТОВ «МС-2018» згідно опису (додатку до протоколу обшуку).

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «МС-2018» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна та зобов`язати уповноважених осіб повернути вилучене майно.

Представник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та неповнотою судового розгляду.

Зокрема, зазначає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадежнні здійснюється щодо службових осіб ПП «ТТ-Нафта». Водночас, у клопотанні жодними належними та допустимими доказами не підтверджено той факт, що вилучене під час обшуку за адресою: Чернігівська обл., Городнянський р-н., м. Городня, вул. 1 Травня, 88-Б майно (паливо) має будь-яке відношення до ПП «ТТ-НАФТА». Більш того, до клопотання не додано будь-яких документів, які б підтверджували той факт, що ПП «ТТ-НАФТА» будь-яким чином здійснювало реалізацію палива за вказаною адресою та взагалі має ліцензію на реалізацію палива.

Зауважує, що обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, у якій немає дозволу на проведення обшуку та вилучення майна ТОВ «МС-2018». В процесі обшуку незаконно виготовленого та необлікованого палива виявлено не було. Усе паливо, вилучене під час обшуку належить саме ТОВ «МС-2018», про що детективам були надані усі підтверджуючі документи.

Наголошує, що ТОВ «МС-2018» здійснює господарську діяльність з реалізації пального за вказаною адресою на підставі відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та згідно відповідного договору оренди із власником приміщення. Стверджує, що ТОВ «МС-2018» є власником вилучених нафтопродуктів, які були обліковані у відповідності до вимог Інструкції № 281, а облікові документи, які фіксують та підтверджують надходження та реалізацію нафтопродуктів на АЗС були надані як під час обшуку так і в судовому засіданні при розгляді клопотання про накладення арешту на майно.

Проте, суд першої інстанції зазначені обставини проігнорував та не врахував, що в клопотанні жодним чином не доведено, що арештоване майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або може підлягати спеціальній конфіскації або для забезпечення цивільного позову.

Також, представник звертає увагу на те, що під час проведення обшуку детективам було повідомлено що ПП «ТТ-Нафта» на даній АЗС жодної господарської діяльності по реалізації пального не здійснює, оскільки в принципі не займається роздрібною торгівлею ПММ. Також було повідомлено, що реалізацію ПММ на зазначеній АЗС здійснює ТОВ «МС-2018», яка до діяльності ПП «ТТ- Нафта» не має жодного відношення. На ТОВ «МС-2018» зареєстрований акцизний склад, касовий апарат, витратоміри та рівноміри, з яких інформація щоденно передається до ГУ ДПС у Чернігівській області і потрапляє до відповідних реєстрів. Зазначене товариство також має відповідну ліцензію та дозволи на дану адресу. Відповідні документи, разом з документами на пальне, що знаходилось на АЗС були надані детективам.

При цьому, в результаті проведеного обшуку співробітниками БЕБ були безпідставно та протиправно із порушенням процедури такого відібрання, відібрані зразки ПММ, хоча такого права судом їм надано не було, та вилучено шляхом опломбування резервуарів та роздавальних колонок, усі ПММ які знаходились на території АЗС, що також ухвалою не передбачено, а відібрані зразки не матимуть жодного доказового значення, оскільки не придатні для лабораторного дослідження.

Зважаючи на викладене представник переконаний, що вилучене під проведення обшуку за адресою: Чернігівська обл., Городнянський р-н., м. Городня, вул. 1 Травня, 88-Б, майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Також, вважає, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано до суду з порушенням строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що арешт вищевказаного майна перешкоджає господарській діяльності ТОВ «МС-2018», що призводить до колосальних збитків, зазначеного підприємства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи викладенні в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Першим відділом детективів захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 14 березня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Органами досудового розслідування виявлено, що відповідно до висновків акту від 12 квітня 2021 року № 1668/07/37021932 про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «ТТ-Нафта», службові особи вказаного підприємства у період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2020 року в порушення вимог Податкового Кодексу України, ухилились від сплати податку на прибуток у розмірі 15 313 143 грн. та податку на додану вартість у сумі 14 040 531 гривень. Загалом службові особи ПП «ТТ-Нафта» ухилились від сплати податків на суму 29 353 674 грн., що є особливо великим розміром.

Крім того, посадові особи ПП «ТТ-Нафта» організували незаконну діяльність з обігу підакцизних товарів, а саме здійснюють незаконне придбання у невстановлених слідством осіб фальсифікованих паливно-мастильних матеріалів (ДП, бенщин А 92, А 95), без документів підтверджуючих якісні характеристики, з метою їх подальшого збуту через мережу власних автозаправних станцій на території Чернігівської області.

Також, вбачається, що до Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України надійшли матеріали з ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України від 03 червня 2023 року №50/289, згідно яких встановлено, що директор ПП «ТТ-Нафта» ОСОБА_8 є власником та керівником ПП «ЧЕРНІГІВНАФТОПРОДУКТ» та ПП «Сівер-Нафта», які являються постачальником паливо-мастильних матеріалів на адресу ПП «ТТ-Нафта» та ТОВ «МС-2018». Крім того встановлено, що ПП «ТТ-Нафта» реалізує зазначені паливо-мастильні матеріали через власну мережу АЗС на території Чернігівської області. Згідно отриманих фіскальних чеків з зазначених АЗС, отримувачем коштів є ТОВ «МС-2018», яке пов`язано з посадовими особами ПП «ТТ-Нафта».

27 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року проведено обшук за адресою: Чернігівська обл., Городнянський р-н., м. Городня, вул. 1 Травня, 88-Б, за результатами якого виявлено та вилучено наступне майно: зразки рідини у скляних ємностях, об`ємом 1 л у кількості 6 штук; дизельне пальне EURO 5 у кількості 35 288,92 л (залишене на відповідальне зберігання оператору АЗС TOB «МС-2018» ОСОБА_7 ); бензин марки А-92 EURO у кількості 16 928,47 л (залишений на відповідальне зберігання оператору АЗС ТОВ «МС-2018» ОСОБА_7 ); бензин марки А-92 Україна у кількості 44 441,86 л (залишений на відповідальне зберігання оператору АЗС ТОВ «МС-2018» ОСОБА_7 ); бензин марки А-95 Україна у кількості 16 222,96 л (залишений на відповідальне зберігання оператору АЗС ТОВ «МС-2018» ОСОБА_7 ); бухгалтерські, звітні документи ТОВ «МС-2018» згідно опису (додатку до протоколу обшуку).

04 липня 2023 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку за адресою: Чернігівська обл., Городнянський р-н., м. Городня, вул. 1 Травня, 88-Б.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000014 про накладення арешту на майно, яке вилучене 27 червня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладених в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 від 28 червня 2023 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Також, слід зазначити, що хоча застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи/товариства, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі представника не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту вищевказаного майна та згідно з вимогами КПК України будуть встановлюватись і перевірятись під час подальшого досудового розслідування та розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке вилучене 27 червня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 27 червня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «МС-2018», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/23551/23 Справа №11-сс/824/4638/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1