Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2506/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2023 року, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 жовтня 2023 року,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2023 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 02 жовтня 2023, визначено розмір застави - 214720 грн. та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 026 000 грн.

Не оспорюючи прийняте рішення в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає, що визначена застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн. не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та не відповідає майновому стану підозрюваного.

Зазначає, що ОСОБА_6 здійснивши дорожньо - транспортну пригоду, залишив без допомоги особу, яка перебувала у небезпечному для життя стані та з метою уникнення кримінальної відповідальності залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, намагався приховати сліди кримінального правопорушення, з цією метою перевіз транспортний засіб, яким скоїв ДТП до місця своєї роботи.

На думку апелянта, слідчим суддею не прийнято до уваги практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зазначає, що визначена слідчим суддею застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів не відповідає особі підозрюваного ОСОБА_6 та його майновому стану.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підозрюваний з 06.09.2017 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якого є різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю. Згідно податкової декларації за 2022 рік отримав дохід у сумі 2 458 104,60 грн,

Крім того, ОСОБА_6 , має у власності земельну ділянку площею 0,1046 га з цільовим призначенням «Для індивідуального садівництва» та будинок в с. Кодня, Житомирського району загальною площею 379, 4 кв, м.

Звертає увагу на соціальні зв`язки ОСОБА_6 , стан здоров`я, які дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На думку прокурора, застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із примусовою ізоляцією від суспільства, може призвести до незаконного впливу на свідків, понятих, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні шляхом залякування, шантажу, підкупу, надання неправомірної вигоди за вчинення дій на свою користь, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Твердить, що застава у розмірі 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 026 000 грн., не призведе до порушення принципу пропорційності та, з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є явно непомірною для нього.

Вважає, що слідчий суддя не дослідив та не надав належної оцінки матеріальному стану підозрюваного, не вмотивував своє рішення в цій частині та, в порушення вимог ч.4 ст. 182 КПК України, визначив підозрюваному ОСОБА_6 не достатній розмір застави, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

В змінах до апеляційної скарги прокурор просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Вважає, що застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із примусовою ізоляцією від суспільства, може призвести до незаконного впливу на свідків, понятих, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні шляхом залякування, шантажу, підкупу, надання неправомірної вигоди за вчинення дій на свою користь, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Крім того, стосовно однієї малолітньої дитини підозрюваний ОСОБА_6 є батько-одинак, що надає йому можливість виїзду за межі України.

Зазначає, що судом при застосуванні запобіжного заходу, за наявності підстав, не покладено на підозрюваного обов`язок, передбачений п.8 ч.5 ст. 194 КПК України щодо здачі на зберігання до відповідних державних органів влади паспорту для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України.

З урахуванням зібраних доказів, 11.08.2023 обсяг обвинувачення ОСОБА_6 збільшено, що в свою чергу збільшує й ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Підозрюваному інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст. 135, ч.1 ст. 263 КК України.

Від захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурорів, які підтримали подану апеляційну скаргу, заперечення захисників та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , в зв`язку із повідомленням про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286-1, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 135 КК України, виходять за межі судового розгляду, оскільки клопотання слідчого подане слідчому судді про обрання запобіжного заходу ґрунтувалося на підозрі повідомленій ОСОБА_6 лише за ч.2 ст. 286 КК України про яку йому було повідомлено 05.08.2023 р., підозра за ч.2 ст. 286-1, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 135 КК України ОСОБА_6 висунута лише 11.08.2023 року, після постановлення ухвали слідчим суддею.

Посилання прокурора про те, що обставини, які давали підстави для повідомлення нової підозри були відомі стороні обвинувачення на час розгляду слідчим суддею клопотання не свідчать про можливість розгляду апеляційним судом цих нових обставин, оскільки сторона захисту при розгляді слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу не захищалася від такої підозри, а слідчий суддя розглядав клопотання в його межах з врахуванням підозри від 02.08.2023 року.

Досудове розслідування маючи достатні дані для повідомлення нової підозри вправі було змінити підозру та змінити чи доповнити клопотання про обрання запобіжного заходу у порядку ст. 185 КПК України чим не скористалося, а тому апеляційний суд позбавлений законних підстав для перевірки цих нових обставин переглядаючи ухвалу слідчого судді, який станом на час постановлення оскаржуваної ухвали - 06.08.2023 р. здійснював розгляд в межах діючої на той час підозри та клопотання слідчого.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя дійшов висновку що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказують прокурор та слідчий.

Таким чином, щодо ОСОБА_6 , як це було правильно встановлено слідчим суддею, дійсно існують реальні і вагомі ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді можливості переховування від органу досудового розслідування та або суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, а тому вважає, що є підстави для обрання підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, апеляційний суд вважає очевидно незаконною вимогу прокурора зазначену у змінах до апеляційної скарги про визначення ОСОБА_6 тримання під вартою без можливості внесення застави, оскільки відповідно до ч.3, 4 ст. 183 КПК України це є обов`язковим, а інкримінований до підозри ОСОБА_6 злочин, в тому числі і за зміненою підозрою, не належить до виключень, які надають право слідчому судді не визначати альтернативну заставу.

Про те, враховуючи обставини ДТП, дії підозрюваного після ДТП, а зокрема те, що останній залишив місце ДТП, забрав свій автомобіль з місця ДТП, не повідомив про потерпілого, пройшов медичний огляд на стан сп`яніння (здав кров на алкоголь) лише через 17 годин (а.с. 96) це може свідчити про вчинення ним дій з метою приховування кримінального правопорушення і хоча ці обставини підлягають ще ретельній перевірці під час досудового розслідування, з огляду на доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 відпустили з місця ДТП працівники поліції, які як і підозрюваний не помітили потерпілого, зазначене, на думку колегії суддів, вказує на недостатність застосованих слідчим суддею заходів забезпечення кримінального провадження.

Обговорюючи питання про розмір застави, що підлягає встановленню підозрюваному, колегія суддів зважає на те, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приписи ч. 4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі тощо.

Колегія суддів, не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що розмір застави у межах, визначений у межах п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, призначений судом першої інстанції у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги оголошену йому підозру у вчиненні тяжкого злочину (02.08.2023 р.), обставини його вчинення та події після ДТП, а також враховує, що ОСОБА_6 є фізичною особою підприємцем, має значні доходи, які за 2022 р. значно перевищують визначений судом розмір застави, а у власності має нерухоме майно.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини свідчать про наявність виключного випадку, який дає підстави для визначення розміру застави, що є більшим ніж зазначено у п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме, в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805200 грн., що з урахуванням характеру та обставин інкримінованого злочину, особи підозрюваного та його майнового стану, буде цілком достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків є достатнім стримуючим фактором, що виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду або вчиняти інші дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню.

Доводи прокурора щодо застосування застави у більш високому розмірі, ніж передбачено ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими та непомірними для підозрюваного, який має значно менші річні доходи та є батьком одинаком (вдівець), що є фактично обранням йому найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без реальної можливості внесення застави.

Крім того, апеляційний суд, враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 має право на виїзд за кордон, а тому вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені п.8, 9 ч.5 ст. 194 КПК України: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З урахуванням вищенаведеного апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2023 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн. - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого частково, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 жовтня 2023 року.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805200 грн.

Різниця ( з врахуванням раніше сплаченої суми застави 07.08.2023 р.) може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код отримувача (код за ЄДРПОУ):42261525, Банк отримувача: ДКСУ у м. Києві, Код банку отримувача (МФО):820172; Рахунок отримувача: UA 0085932).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки відповідно до вимог ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду на визначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; не відлучатись із населеного пункту в якому він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, внесені кошти звертаються в дохід держави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 02 жовтня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: