Справа № 463/6767/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1087/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.08.2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , щодо бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей у ЄРДР за зверненням від 27.07.2023,

за участю:

скаржника адвоката ОСОБА_6

зацікавленої особи - ОСОБА_7

встановила:

Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , щодо бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей у ЄРДР за зверненням від 27.07.2023

Скаргу мотивована тим, що адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся із письмовою заявою про кримінальне правопорушення від 27.07.2023 до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка була одержана ними 03.08.2023. Однак, після отримання повідомлення суб`єктом оскарження не було розпочате кримінальне провадження. Оскільки було відмолено у внесенні відомостей до ЄРДР, вважає, що бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, а тому просить скаргу задоволити.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що звернення скаржника в ТУ ДБР датоване 27.07.2023 р. не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До такого висновку слідчий суддя дійшов з врахуванням того, що фактично скаржник не погоджується із процесуальними рішенням дізнавача, яке підлягає самостійному оскарженню. Крім цього зміст інформації на яку представник скаржника посилається, як на недостовірну, на думку слідчого судді не дає підстав для такого твердження, оскільки в постанові дізнавача не вказано про наявність висновку Львівської митниці ДФС, як окремого документу, на чому наполягає представник, аргументуючи свою вимогу.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення, поданого у Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, слідчий суддя дійшов висновку про те, що таке не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність слідчого та визнати бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей в ЄРДР по заяві ОСОБА_7 від 27.07.2023 і зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, внести відомості в ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що 31.07.2023 ОСОБА_7 скеровано до ТУ ДБР, розташованого в м. Львові, заяву від 27.07.2023 про злочин, але до 07.08.2023 відомості про це не було внесено в ЄРДР уповноваженими особами ТУ ДБР, розташованого в м. Львові.

Апелянт вважає, що слідчий суддя врахувавши лист від 10.08.2023 адресований Личаківському районному суд м. Львова, а не заявнику або його представнику, від слідчого Першого СВ (з дислокацією у м.Львові) ТУ ДБР, фактично вийшов за межі компетенції про розгляд скарги на бездіяльність органу слідства в порядку ст. 214 КПК України, перейшовши до розгляду заяви про злочин по суті, перебравши на себе функції органу слідства, та фактично не досліджуючи факти бездіяльності органу слідства щодо необхідності внесення відомостей про злочин в ЄРДР.

ОСОБА_7 в суд апеляційної інстанції не прибув, однак в суді апеляційної інстанції присутній його представник- адвокат ОСОБА_6 , який просив слухати справу без його довірителя.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку скаржника адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційні вимоги в повному обсязі, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальним правопорушенням) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч. 3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження,

27.07.2023 саме адвокат ОСОБА_6 , як представник ОСОБА_7 , за власним підписом подав заяву, яку адресував ТУ ДБР, розташованого у м. Львові про вчинення кримінального правопорушення, за ст. 361 КК України(а.с.4-7).

У зв`язку з невиконанням вимог по внесенню відомостей до ЄРДР адвокат ОСОБА_6 подав до суду першої інстанції скаргу 07.08.2023, де просив суд визнати бездіяльність ТУ ДБР, щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_7 від 27.07.2023 (а.с.1-3).

Як зазначено в ухвалі слідчого судді суду першої інстанції від 10.08.2023 скаржнику - адвокату ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , відмовлено у задоволені його скарги щодо невнесення уповноваженими особами ТУ ДБР, розташованого в м. Львові, відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що звернення скаржника в ТУ ДБР датоване 27.07.2023 р. не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Мотиви скаржника по суті є його суб`єктивним сприйняттям та зводяться до незгоди з діяннями та рішеннями службових осіб при виконанні службових обов`язків.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується, оскільки, у заяві представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 від 27.07.2023 відсутні конкретні фактичні дані, які б свідчили про вчинення саме кримінального правопорушення уповноваженими особами ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

З повідомлення старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ОСОБА_9 (а.с.15-17) вбачається, що адвокатом ОСОБА_6 на власний розсуд трактованова висновки зазначені в постанові дізнавача ВД ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0001069 від 15.11.2019 порушеного за ст. 361 КК України. Відтак в заяві адвоката ОСОБА_6 та доданих до неї документах достеменно з`ясовано, що у заяві наведені обставини, які не містять даних про вчинення кримінального правопорушеня працівником поліції.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Таким чином в ухвалі слідчий суддя обґрунтовано зазначено, що скарга представника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_6 не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки в поданій скарзі не міститься даних, які б свідчили про вчинення саме кримінального правопорушення, а лише являється особистою оцінкою скаржника бездіяльності уповноважених осіб.

Слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи зазначене вище , ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 10.08.2023 є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.08.2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , щодо бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей у ЄРДР за зверненням від 27.07.2023 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: