Справа № 203/1805/16-к
Провадження № 1-в/0203/149/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю:

заявника - ОСОБА_3 ;представника заявника - адвоката ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_3 про зняття арешту на майно, накладеного Новокодацьким відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області постановою від 22.02.2019 року по виконавчому провадженню НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вказана заява ОСОБА_3 про зняття арешту на майно, накладеного Новокодацьким відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області постановою від 22.02.2019 року по виконавчому провадженню НОМЕР_1.

В обґрунтування заявник вказав, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року його, ОСОБА_3 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією усього особистого майна. Виконавчий лист по справі направлений судом до Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 15.09.2017 року виконавчою службою винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 54717823 про конфіскацію усього особистого майна, яке належить ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа № 203/1805/16-к від 27.07.2017 року виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем 18.09.2017 було винесено постанову про арешт майна боржника. 22.02.2019 року виконавче провадження було завершено керуючись вимогами п. 2 ч. 1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», так як за боржником не зареєстровано майна. Виконавчий лист повернуто до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, справу завершено. 13 квітня 2023 року державним нотаріусом видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_5 , яке зареєстровано в реєстрі під № 322, однак наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та просили його задовольни, посилаючись на доводи зазначені у ньому.

Прокурор у судове засіданні не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не надав, заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, вислухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст.174 КПК України.

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2016 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

15.09.2017 року виконавчою службою на підставі виконавчого листа № 203/1805/16-к від 27.07.2017 року виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 54717823 про конфіскацію усього особистого майна, яке належить ОСОБА_3 .

В рамках виконавчого провадження державним виконавцем 18.09.2017 було винесено постанову про арешт майна боржника.

22.02.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого листа №203/1805/16-к від 27.07.2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на підставі п. 2 ч. 1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки за боржником не зареєстровано майна.

13 квітня 2023 року державним нотаріусом ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_5 , яке зареєстровано в реєстрі під № 322. Спадщина складається з квартири АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстровано в державному реєстрі речових прав. Індексний номер витягу - 329075064 від 13.04.2023 року.

Згідно інформації наданої виконавчою службою від 19.04.2023 року, виконавчі провадження, які було завершено по 2019 рік включно, були знищені на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, а тому відповідно до п. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», а тому, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене, суд звертає увагу на положення ст. 174 КПК України, на яку у своїй заяві посилається ОСОБА_3 , де визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, звернення з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому кримінальним процесуальним кодексом, передбачене у разі накладення такого арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), під час проведення досудового розслідування або судового провадження (ч. 2 ст. 170 КПК України). Відповідно, клопотання про скасування арешту майна під час судового провадження розглядається судом, який вирішує дане питання одночасно з ухваленням судового рішення.

Відповідно до змісту постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою № 5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.ст.174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону «Про виконавче провадження».

Крім того, згідно висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного суду, спір за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих листів, виданих у кримінальних справах, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Зі змісту поданої до суду заяви вбачається, що заявник просить зняти арешт з майна, накладений державний виконавцем в рамках виконавчого провадження за виконавчим листом №203/1805/16-к, виданим 27.07.2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська.

Тож, арешт на майно ОСОБА_3 було накладено відповідно до постанови державного виконавця при виконанні вироку суду щодо конфіскації майна у кримінальній справі, що підтверджується документами з Новокодацького відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відомостей про те, що арешт на майно накладено під час здійснення досудового слідства або судом, матеріали додані до заяви, не містять.

Отже, вказаний арешт не був заходом забезпечення кримінального провадження, який, в свою чергу, застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Порядок зняття арешту з майна особи, накладеного державним виконавцем, регулюється Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки особа, яка звернулася з заявою про зняття арешту з майна, вважає, що підстави для подальшого існування такого заходу відпали, то арешт майна стає публічним обтяженням права власності (постанова ВС від 15.05.2019 у справі №372/2904/17-ц).

У такому разі особа оспорює неправомірне обмеження її права на користування належним їй майном, що не підлягає розгляду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, а тому, у задоволенні заяви ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 174, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про зняття арешту на майно, накладеного Новокодацьким відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області постановою від 22.02.2019 року по виконавчому провадженню НОМЕР_1, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1