Справа № 953/3848/23
н/п 1-кс/953/3581/23
"19" травня 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 18.05.2023 надійшло клопотання слідчого, погоджене із прокурором, відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому прокурор просить накласти арешт на вилучені речі 16.05.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належать підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон Redmi Note 9, IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 на якому встановлено додаток Telegram та активовано аккаунт «Служба безпеки України» з нікнеймом @SbyUkr; ноутбук Xiaomi Mi Notebook Pro, код пристрою 9E6F7E1C-B812-43CC-B6EO-926FB30C75B1; банківська карта SportBank НОМЕР_5 ; банківська карта SportBank НОМЕР_6 з надписом «1379» та « НОМЕР_7 »; банківська карта SportBank НОМЕР_8 ; банківська картка ПриватБанк НОМЕР_9 ; у разі задоволення клопотання про арешт майна, тимчасово вилученого 16.05.2023 в ході обшуку за вищевказаною адресою - визначити місцем його зберігання: у камері схову СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Києві в жовтні 2020 року створили та очолили злочинну організацію до якої залучили ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ще 7 невстановлених осіб з метою вчинення злочинів, пов`язаних із заволодінням в мережі Інтернет чужим майном грошовими коштами громадян, які розміщують оголошення про продаж товарів, або бажають придбати товар, на платформі онлайн-об`яв «OLX.UA».
План злочинної діяльності передбачав пошук довірливих або неуважних осіб з числа продавців Інтернет-ресурсу онлайн продаж «OLX.UA», які, будучі введеними в оману щодо наміру придбання їхнього товару, надавали згоду на оформлення послуги «OLX-доставка». Після чого, зазначеним особам надавалось фішингове посилання для введення реквізитів банківських карток, які, при введенні ставали доступними учасникам злочинної організації, що надавало можливість розпоряджатися грошовими коштами на банківських рахунках потерплих.
Крім того, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою особою під нікнеймом ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинено шахрайство відносно ОСОБА_11 , тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме шахрайське заволодіння грошовими коштами громадян, які розміщували оголошення про продаж товарів на платформі онлайн-об`яв «OLX.UA», за попередньою змовою групою осіб.
16.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
16.05.2023 за місцем мешкання ОСОБА_5 , на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно, яке належить підозрюваним ОСОБА_5 .
За матеріалами кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 використовував мобільні термінали, сім-картки, банківські картки, ноутбуки у злочинній діяльності, в тому числі для виводу грошових коштів та пристрої зберегли у собі інформацію, яка має значення для кримінального провадження.
Вилучення вказаного майна здійснювалось 16.05.2023 на підставі ухвал Київського районного суду м. Харкова про дозвіл на проведення обшуку.
Вищевказані об`єкти вилучені та опечатані у встановленому законом порядку у присутності двох понятих та інших учасників слідчої дії.
Враховуючи обставини вчинення злочину, а також інші дані, які містяться у матеріалах даного кримінального провадження, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, вилучені речі та об`єкти під час огляду вказаного вище приміщення є засобами вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зберігання вказаних речей у камері схову СУ ГУНП в Харківській області забезпечить їх схоронність та схоронність слідів на цих речах.
Сторона обвинувачення зазначає, що повернення зазначених предметів, тимчасово вилучених під час огляду, може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення судового рішення в частині можливої конфіскації майна.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , в якій вона просила проводити судове засідання по клопотанню про накладення арешту на майно без її участі (а.с. 37).
В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 , в якій він просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі. Проти накладення арешту заперечує (а.с. 36).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 надано дозвіл на обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : АДРЕСА_1 , та в усіх забудовах на подвір`ї, які належать ОСОБА_12 , з метою відшукання та вилучення: комп`ютерів, електронних носіїв інформації, мобільних телефонів з відомостями про злочин (а.с. 15-16).
16.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 06.30 год. до 08.18 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 16.05.2023, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 17-21).
16.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групою осіб (а.с. 23-26).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 16.05.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Redmi Note 9, IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 на якому встановлено додаток Telegram та активовано аккаунт «Служба безпеки України» з нікнеймом @SbyUkr; ноутбук Xiaomi Mi Notebook Pro, код пристрою 9E6F7E1C-B812-43CC-B6EO-926FB30C75B1; банківська карта SportBank НОМЕР_5 ; банківська карта SportBank НОМЕР_6 з надписом «1379» та « НОМЕР_7 »; банківська карта SportBank НОМЕР_8 ; банківська картка ПриватБанк НОМЕР_9 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місце зберігання арештованого майна у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1