Справа № 135/260/23
Провадження № 1-кп/135/54/23
ВИРОК

іменем України

31.05.2023 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000012, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Щурівці Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого ФОП, неодруженого, раніше судимого:

- 23.06.2018 Деснянським районним судом м.Києва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;

- 26.07.2018 Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 03.11.2021 Гайсинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, 26.01.2022 звільнений з ДУ «Могилів-Подільська ВК (№114)» по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2023 в обідню пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Європейський» в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, вул. Будівельників, буд. 15/а, побачив в терміналі самообслуговування банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи раптово виниклий умисел на таємне незаконне викрадення вищевказаної картки з метою подальшого заволодіння коштами, наявними на рахунку потерпілого, таємно викрав вказану банківську картку, яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, маючи кримінально-протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в період воєнного стану, який діє відповідно до Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та в подальшому неодноразово продовжено відповідними законами, зокрема, відповідно до Закону України № 2738-ІХ від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, ОСОБА_4 28.01.2023 зайшов до приміщення магазину «Світанок», що розташований за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Райгород, вул. Миру, 10, де купив слабоалкогольний напій «Ром-Кола» вартістю 35 грн., розрахувавшись викраденою банківською карткою «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 . Переконавшись, що оплата пройшла успішно та картка не заблокована, ОСОБА_4 придбав у вказаному магазині продукти харчування на суму 2516 грн., розрахувавшись викраденою карткою, та повернув раніше отриманий борг в сумі 5000 грн., розрахувавшись викраденою карткою шляхом здійснення в загальному 19 розрахунків на суму 35 грн., 345 грн., 371 грн., 365 грн., 455 грн., 461 грн., 392 грн., 457 грн., 420 грн., 497 грн., 420 грн., 487 грн., 367 грн., 412 грн., 320 грн., 452 грн., 433 грн., 412 грн. та 450 грн. відповідно.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, 29.01.2023 зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де придбав у вказаному магазині продукти харчування на суму 9330 грн., розрахувавшись викраденою карткою шляхом здійснення 22 розрахунків на суму 400 грн., 400 грн., 450 грн., 420 грн., 480 грн., 450 грн., 480 грн., 420 грн., 430 грн., 425 грн., 465 грн., 210 грн., 490 грн., 495 грн., 460 грн., 400 грн., 400 грн., 450 грн., 480 грн., 440 грн., 370 грн. та 315 грн. відповідно.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, 29.01.2023 приїхав в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, де зайшов до приміщення магазину «ФОРА», що розташований в ТРЦ «Європейський» по вул. Будівельників, буд. 15/а, та придбав у вказаному магазині продукти харчування, цигарки, спиртне та взуття (шльопанці) для всіх членів своєї сім`ї на суму 2604,83 грн., розрахувавшись викраденою карткою шляхом здійснення 6 розрахунків на суму 395,97 грн., 450 грн., 439,70 грн., 486 грн., 450 грн. та 383,16 грн. відповідно.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, 29.01.2023 зайшов до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в АДРЕСА_3 , де замовив собі обід на суму 380 грн., розрахувавшись викраденою карткою шляхом здійснення 2 розрахунків на суму 90 грн. та 290 грн. відповідно.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, 29.01.2023 зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в АДРЕСА_4 , де придбав різні товари та інструменти на суму 7535 грн., розрахувавшись викраденою карткою шляхом здійснення 19 розрахунків на суму 370 грн., 300 грн., 380 грн., 480 грн., 420 грн., 400 грн., 480 грн., 420 грн., 450 грн., 480 грн., 470 грн., 200 грн., 490 грн., 375 грн., 450 грн., 450 грн., 450 грн., 240 грн. та 230 грн. відповідно.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, 29.01.2023 зайшов до приміщення магазину «Вкусняшка» біля автовокзалу по вул. Процишина в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, де придбав товар на суму 70 грн., розрахувавшись викраденою карткою шляхом здійснення 1 розрахунку на суму 70 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, 29.01.2023 на АЗС «ОККО» по вул. Процишина в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, придбав пальне на суму 999,80 грн., розрахувавшись викраденою карткою шляхом здійснення 3 розрахунків на суму 449,91 грн.,449,91 грн. та 99,98 грн. відповідно.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, 29.01.2023 зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де придбав у вказаному магазині продукти харчування на суму 3140 грн., розрахувавшись викраденою карткою шляхом здійснення 7 розрахунків на суму 480 грн., 413 грн., 480 грн., 450 грн., 390 грн., 437 грн. та 490 грн. відповідно.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 31610,63 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Показав, що він дійсно 27.01.2023 після обіду зайшов у ТРЦ «Європейський», проходив біля банкоматів. В одному з терміналів банку «Приватбанк» побачив банківську картку. Витягнув картку з терміналу і забрав собі для того, щоб спробувати купити щось для себе. Картка була без чіпа і можна було розраховуватись до 500 грн. Коду до картки не знав. Поїхав в с. Райгород. В магазині «Світанок» до певної суми купував товар, розраховувався за продукти харчування. Розраховувався декілька разів на суму приблизно 400-500 грн. Продавцю казав, що забув код. Наступного дня в м. Ладижин купував товари на АЗС. Був у магазині «Фора», де купував продукти, шлюпанці. Розраховувався декілька разів на суму до 500 грн. Також був в автомагазині, купив акумулятор, ключі, світлодіодну стрічку, тощо, також розраховувався декілька разів на суми до 500 грн. Взяв таксі та на заправці заправив таксиста, розраховувався два рази орієнтовно по 500 грн.. Також був в кафе біля заправки «ОККО», пообідав десь на суму до 500 грн. На автовокзалі купував цигарки. Цього ж дня в с. Райгород знову скуплявся в магазині, розраховувався через термінал по 500 грн. Вказав, що розкаюється у вчиненому, відшкодував потерпілому завдану шкоду. На вчинення злочину його спонукало важке матеріальне становище сім?ї.

Потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має, кошти йому повернуті. Просив суворо його не карати.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежившись лише допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 здійснив викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 4 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який має судимість, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, те, що за місцем проживання зауважень від виконкому сільської ради не має, компрометуючих матеріалів немає. Обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра.

Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд враховує також матеріали досудової доповіді щодо обвинуваченого, згідно яких уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк за умови здійснення нагляду з боку органу пробації та застосування соціально-виховних заходів. Також враховує, що орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки для суспільства є середнім.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан здоров`я обвинуваченого, наявні відомості про майновий та сімейний стан, суму коштів, якою заволодів обвинувачений, а також те, що обвинувачений визнав свою провину та засудив свої дії, відшкодував потерпілому завдані збитки, позицію потерпілого, суд вважає за необхідне у даному випадку призначити за вчинений злочин покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, за ч. 1 ст. 357 КК України найменш суворе покарання, передбачене санкцією цієї статті. При цьому за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточне покарання має бути призначено в порядку ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

При цьому, незважаючи на визнання вини та відшкодування шкоди потерпілому, суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання із іспитовим строком, зважаючи на те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово вчиняв злочини проти власності. Незважаючи на те, що за вироком суду в 2018 році був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі, і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном, він в черговий раз вчинив злочин проти власності через нетривалий проміжок часу після звільненя з місць позбавлення волі. Таким чином на переконання суду зазначене свідчить, що попереднє звільнення від відбування покарання з випробуванням та навіть неодноразове призначення після цього йому покарання у виді позбавлення волi, не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. За таких обставин суд дійшов до переконання про те, що ОСОБА_4 не надав критичну оцінку своiй злочиннiй поведінці, не усвідомив суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, не бажав виправити ситуацію, що склалася, та ставати на шлях виправлення, а відтак суд вважає можливим його перевиховання лише із призначення покарання, що пов`язане з реальним позбавленням волі. В протилежному випадку мета покарання не може бути досягнута.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за:

- ч. 1 ст. 357 КК України виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 грн;

- ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком п?ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком п?ять років.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 на виконання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя