Справа № 357/6702/20
У Х В А Л А

про дозвіл на затримання

03 квітня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у закритому судовому засіданні, клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про розшук обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2019 року, за ч. 1 ст. 309 КК України, до позбавлення волі, строком на 2 (два) роки, від відбування якого звільнений, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки;

2) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019 року, за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі, строком на 1 (один) рік, яке відбув повністю та звільнений - 13 березня 2020 року,

а також про дозвіл на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0001737, яке внесене до ЄРДР 29 квітня 2020 року, стосовно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

своє клопотання, прокурор ОСОБА_6 мотивувала тим, що обвинувачений ОСОБА_5 протягом тривалого часу ухиляється від суду, місце його перебування невідоме.

Захисник ОСОБА_4 при вирішенні клопотання прокурора ОСОБА_6 покладалася на розсуд суду.

Судом установлено, що згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

29 квітня 2020 року, близько 11:20 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в торговому залі магазину «Велмарт» ТОВ «Фудком», розташованого по вул. Грибоєдова, 10-А, в м. Біла Церква Київської умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обравши наступний товар з полиць для продажу: пляшку настоянки-рому «Оакхарт 35%» Бакарді, об`ємом один літр, вартістю 512 гривень 54 копійок, що належить магазину «Велмарт» ТОВ «Фудком», та заховав її до внутрішньої кишені своєї куртки.

Після чого, ОСОБА_7 , який пройшов через касову зону та не розрахувався за вищевказаний товар, був помічений та зупинений працівниками охорони цього маркету, тобто ОСОБА_5 виконав всі дії, які є необхідними для доведення злочину до кінця, але його не закінчив, з причин, які не залежали від його волі.

Відповідно до розписки від 08 липня 2020 року, ОСОБА_5 отримав обвинувальний акт.

Згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2020 року, у зв`язку з неявкою без поважних причин, до ОСОБА_5 застосовано привід.

За результатами приводу встановити місце перебування ОСОБА_5 не вдалося.

У зв`язку з цим, згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2021 року, ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Розшук завершений 01 лютого 2021 року, про що суду надане повідомлення Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області № 2353/109/1100/-2021.

Згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2021 року, призначений судовий розгляд.

Судове засідання від 08 липня 2021 року відкладене, через неявку обвинуваченого ОСОБА_5 , який про час та місце його проведення повідомлявся під розписку.

Згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2021 року, у зв`язку з неявкою без поважних причин, до ОСОБА_5 застосовано привід.

За результатами приводу встановити місце перебування ОСОБА_5 не вдалося.

У зв`язку з цим, згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року, ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Розшук завершений 20 січня 2022 року, про що суду надане повідомлення Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області № 2039/109/1100/03-2021.

Згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2022 року, ОСОБА_5 залучено захисника.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2022 року, у зв`язку з неявкою без поважних причин, до ОСОБА_5 застосовано привід.

Згідно з п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний з`являтися за судовим викликом.

Відповідно ч. 1 ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Отже, у разі, якщо є підстави вважати, що обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження стосовно нього до його розшуку.

Суд вважає, що численні неявки обвинуваченого ОСОБА_5 в судові засідання, без поважних причин, які він продовжив, навіть після завершення його розшуку свідчать про те, що він ухиляється від суду.

Отже, є підстави, передбачені ч. 1 ст. 335 КПК України, для оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 в розшук та зупинення провадження до його завершення.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 189 КПК України, при вирішенні питання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, прокурор має довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що:

1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Отже, суд, для надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, на підставі наданих доказів, має установити, чи є достатні підстави вважати, що до обвинуваченого може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою та, що він переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Як вище установлено судом, обвинувачений ОСОБА_5 ухиляється від прибуття в судові засідання.

Таким чином частина третя статті 189 КПК України дозволяє постановити рішення про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу, у разі, якщо доведена наявність підстав для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Отже, до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки строк покарання у виді позбавлення волі за вчинення цього злочину є більшим за три роки.

За таких обставин, суд вважає, що п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд вважає, що питання обґрунтованості підозри на стадії підготовчого провадження, під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, не вирішується, оскільки предметом судового провадження є обвинувальний акт, за результатами розгляду якого суд ухвалює вирок або постановляє ухвалу, по суті пред`явленого обвинувачення.

Судом установлено, що у судові засідання, обвинувачений ОСОБА_5 не з`являється, про причини своєї неявки суд не повідомляє. Більше того, у ході кримінального провадження його вже двічі оголошували в розшук та незважаючи на це, після розшуку, він продовжує свої неявки в судові засідання, без поважних причин. До того ж, наразі, про місце свого перебування, він суд не повідомив.

На думку суду, все викладене, у сукупності, свідчить, що обвинувачений ОСОБА_5 без застосування запобіжного заходу, продовжуватиме ухилятися від суду, тобто існує ризик, який визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який з огляду на процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 є високим.

Суду доведено, що з огляду на ступінь ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду, його процесуальну поведінку, запобігти установленому ризику передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою неможливо.

Отже, викладене, свідчить про те, що наявні підстави, передбачені ст. 189 КК України, для надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу до суду, для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольняє.

Керуючись ст. 189-191, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , а також, про дозвіл на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 .

Організацію розшуку доручити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Виконання ухвали доручити Білоцерківському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Про виконання ухвали повідомити Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Кримінальне провадження № 0001737, яке внесене до ЄРДР 29 квітня 2020 року, стосовно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, - зупинити до закінчення розшуку.

Надати працівникам Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, а також іншим уповноваженим органам на здійснення затримання, дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання, доставити обвинуваченого ОСОБА_5 , протягом 36 годин з моменту затримання, до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: вул. П.Скоропадського, 4-А, м. Біла Церква, Київська область.

Про затримання ОСОБА_5 повідомити прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за адресою: вул. Шолом-Алейхема, буд. 36, м. Біла Церква, Київська область.

Згідно із ч. 5 ст. 191 КПК України, службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Дозвіл на затримання чинний протягом шести місяців, з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала втрачає силу з моменту: приводу обвинуваченого до суду, або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або добровільного з`явлення обвинуваченого до суду.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1