Справа № 643/6424/23
Провадження № 1-кс/643/888/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за № 0001863 від 28.05.2023, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Девошин, Овруцького району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без встановленого місця проживання -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріли кримінального провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001863 від 28.05.2023, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що , 22.05.2023 в близько о 18:30 год., ОСОБА_5 знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 37/128, біля кафе «Веранда», зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , та в ході спілкування з яким, побачив мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», який останній поклав собі у задню праву кишеню штанів, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_5 , в період дії воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 з 20 травня 2023 року строком на 90 діб, реалізуючи свій злочинний прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, приблизно о 18:35 год., перебуваючи за спиною у потерпілого, шляхом вільного доступу, дістав із задньої кишені штанів мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», який належить потерпілому ОСОБА_6 , та поклав його у кишеню.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2124 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

13.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий в клопотанні, посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину проти власності, вказав, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому, побоюючись покарання яке загрожує, у разі визнання його винним може переховуватись органів досудового розслідування; крім того, підозрюваний за місцем реєстрації не мешкає, будь-якого іншого постійного місця мешкання не має, не має стійких соціальних зв`язків, веде асоціальний спосіб життя, не працює, не навчається, на утриманні дітей не має, соціально корисною роботою не займається, що вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків, які безпосередньо викривають підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, з метою зміни останніми показань на досудовому розслідуванні та в подальшому в суді, а саме на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та на потерпілого ОСОБА_6 , з якими окрім іншого підозрюваний раніше знайомий;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований, будь-якого іншого офіційного джерела доходу не має, а тому існують підстави вважати, що єдиним джерелом доходу останнього є грошові кошти отримані в результаті вчинення корисливих злочинів.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою та з метою запобігання переліченим ризикам слідчий просив застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб із визначенням розміру застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, вказаному у клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що підозра обґрунтована, вину визнав, щиро каявся, проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме нічний домашній арешт.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

13.07.2023 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 01.06.2023 року, в ході якого у свідка ОСОБА_7 було вилучено мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 7 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.06.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_7 від 01.06.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.06.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_6 від 07.06.2023; протоколом огляду від 07.06.2023, в ході якого було вилучено коробку мобільного телефону Xiaomi Redmi Note 7; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.07.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 12.07.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.07.2023; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 13.07.2023; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 13.07.2023; речовим доказом - мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 7 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, у судовому засіданні з`ясовано, що підозрюваний не має місця мешкання, оскільки останнім було продано квартиру за адресою його реєстрації і будь-якого місця мешкання останній не має.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Слідчий суддя також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 корисливого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у скоєнні цього кримінального правопорушення, відсутність соціальних зв`язків, наявність ризиків, дійшов висновку, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава в розмірах, визначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначає заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 214 720 грн. (2684 х 20 = 214 720 грн).

Керуючись ст.ст.2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 15.20 години 14.07.2023.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 15.20 години 11.09.2023.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2023 у справі № 643/6424/23 (провадження 1-кс/643/888/23) стосовно ОСОБА_5 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____» ______2023 року ________________________________________