Справа № 548/1321/21
Провадження №1-кс/548/402/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2023 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хорол клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 21 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, працюючого менеджером по траспортних засобах ТОВ "Автопланета моторс", такого, що інвалідності та утриманців не має, не судимого,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2023 до Хорольського районного суду Полтавської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 (далі по тексту слідчого), погоджене з уповноваженим процесуальним прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено таке.

21.06.2021 близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі місцевого значення в с. Ковалі Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області у напрямку від м. Хорол до м. Миргород, в межах правої смуги для руху та, не переконавшись у безпечності виконуваного ним маневру, змінив напрямок свого руху ліворуч здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху, де в подальшому допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався прямолінійно у зустрічній лівій смузі для руху.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки, які згідно висновку експерта №116 від 13.07.2021 кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я (пункт 2.2.1. «Правил судово медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України»), закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку та лінійного рубця на правій кисті, які згідно висновку експерта №116 від 13.07.2021 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (пункт 2.3.1. «Правил судово медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України»).

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 10- го ребра в стадії консолідації, які згідно висновку експерта №119 від 14.07.2021 кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я (пункт 2.2.1. «Правил судово медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України»), рубця на правій гомілці, який явився загоювання рани, які згідно висновку експерта №119 від 14.07.2021 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (пункт 2.3.1. «Правил судово медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України»).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді проникаючого рогівкового поранення лівого ока з внутрішньо очним стороннім тілом в кришталику (скло), травматичної катаракти лівого ока, які згідно висновку експерта №120 від 13.08.2021 кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я (пункт 2.2.1. «Правил судово медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України»), забійно рваних ран лівого передпліччя, плеча, біля вушної ділянки зліва, рубців на обличчі та лівому плечі, які явились результатом загоювання ран, які згідно висновку експерта №120 від 13.08.2021 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (пункт 2.3.1. «Правил судово медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України»).

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-22/16723-ІТ від 16.12.2022 є порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України.

З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження, на думку слідчого, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти обрання його підзахисному вищевказаного запобіжного заходу з підстав недоведеності прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, прийшов до висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, до яких згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок їх застосування визначений главою 18 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є, зокрема: особисте зобов`язання.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів частини 1 статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду (п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України), прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю ( п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України).

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин: чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення; чи наявні ризики кримінального провадження; чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам; індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчим суддею встановлено, що відділення поліції № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 21 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

06.08.2023 ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В матеріалах, доданих до клопотання, містяться достатні дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:

1)Протоколом дорожньо транспортної події від 20.06.2021;

2)Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 21.06.2021;

3)Протоколами допитів свідків, а саме: ОСОБА_11 від 23.06.2021, ОСОБА_7 від 13.08.2022,

4)Висновком експерта №116 від 13.07.2021;

5)Висновком експерта №119 від 14.07.2021;

6)Висновком експерта №120 від 13.08.2021;

7)Висновком експерта №СЕ-19/117-22/16723-ІТ від 16.12.2022;

8)Висновком експерта №2681-2682 від 10.07.2023;

9)Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 06.08.2023;

10)Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 06.08.2023.

Досліджуючи підстави застосування запобіжних заходів, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя виходить з такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, враховує високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що доведеним є наявність ризику, передбаченого пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків.

Отже, слідчий суддя погоджується, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою запобігання доведених ризиків.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про вагомість на даному етапі доказів причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та враховує, що інкримінований злочин відноситься до нетяжких.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання мінімізує заявлені ризики, та на етапі досудового розслідування, являється ефективним та здатним забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосування якого ініціює слідчий відносно підозрюваного, є найбільш м`яким із запобіжних заходів.

Слідчий суддя також вбачає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які було обґрунтовано раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.

Отже, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 177, 178, 179, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 21 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, працюючого у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Автопланета моторс» на посаді менеджера по транспортним засобам, не інваліда, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, судді за їх викликом;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, враховуючи строк досудового розслідування, - до 05 жовтня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання вказаних в ухвалі суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1