САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1375/21
ВИРОК

Іменем України

11.07.2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали кримінальних проваджень №0000092 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Салтичія Чернігівського району Запорізької обл., що має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи з 03.04.2018 інвалідом II групи, достовірно знаючи про реалізацію державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, передбаченої Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003, відповідно до п. 20, якого соціальна допомога призначається на шість місяців одиноким особам, які за результатами медико-соціальної експертизи визнані непрацездатними і не мають інших джерел існування (не отримують доходів, передбачених Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги від 15.11.2001 №486/202/524/455/3370, затвердженою Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України (далі Методика), крім доходів від особистого селянського господарства, соціальна допомога може бути призначена на строк визнання особи непрацездатною.

Відповідно до ч. 5 п. 1 Методики до сукупного доходу сімей (одержувачів) входить нарахована заробітна плата, у тому числі за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі і вихідні дні та за роботу за сумісництвом; плата за роботу в колективному сільськогосподарському підприємстві; надбавки і доплати всіх видів; премії, установлені за системами оплати праці на підприємстві, в установі, організації, незалежно від періодичності і джерел їх виплати; відсоткові надбавки і щорічна винагорода з фонду матеріального заохочення за підсумками роботи за рік підприємства, установи чи організації. Премії і щорічні винагороди включаються до сукупного доходу на час їх нарахування, при цьому за рік ураховується не більше однієї винагороди за вислугу років.

Також відповідно п. 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 02.04.2005, до малозабезпечених осіб, що мають право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державну соціальну допомогу на догляд, належать особи, середньомісячний сукупний дохід яких за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням допомоги, не перевищує прожитковий мінімум, визначений для осіб, які втратили працездатність (крім осіб з інвалідністю I групи та дітей померлого годувальника). Згідно п.7 вказаного Порядку для визначення права на соціальну допомогу застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений на дату звернення за допомогою законом на відповідний рік.

Згідно до ст.7 Закону України «Про держаний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, яка втратила працездатність з 1 січня 2018 року становить 1373 гривні.

Таким чином, ОСОБА_3 23.04.2018 перебуваючи в робочий час в приміщенні Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, розташованого за адресою: місто Дніпро, вулиця 20-річчя Перемоги, будинок 51, яке є виконавчим органом Дніпровської міської ради та відповідно до ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є органом місцевого самоврядування достовірно знаючи, що офіційно працевлаштований на посаді охоронця в КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертизи» Дніпропетровської обласної ради» та отримував заробітну плату у період з січня по березень 2018 року в сумі 11 989,35 гривень, усвідомлював, що не має права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, так як його середньомісячний сукупний дохід у вигляді заробітної плати значно перевищував прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, переслідуючи корисливу мету, власноручно, заповнив та в подальшому підписав декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в якій умисно, а саме в розділі «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» не зазначив інформацію про отриману заробітну плату, яку отримано протягом 6 місяців перед зверненням за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд.

Того ж дня, ОСОБА_3 реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, переслідуючи корисливу мету, умисно подав декларацію про доходи та майновий стан, осіб які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, яка містила завідомо неправдиву інформацію щодо відсутності доходів сім`ї у період з 01.10.2017 по 01.03.2018, до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, що розташоване за адресою: місто Дніпро, вулиця 20-річчя Перемоги, будинок 51, тим самим вказав завідомо неправдиву інформацію з метою заволодіння чужим майном шляхом обману.

За результатом розгляду поданої ОСОБА_3 декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, яка містить завідомо неправдиву інформацію щодо відсутності доходів сім`ї, Лівобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради, 02.07.2018 прийняті рішення про призначення ОСОБА_3 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на період часу з квітня 2018 року по вересень 2018 року включно та державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд на період часу з квітня 2018 року по квітень 2019 року включно.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайства), а саме шляхом умисного надання завідомо неправдивої інформації органу місцевого самоврядування з метою подальшого одержання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, останнім, безпідставно, в порушення п. 20 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003, незаконно, протягом періоду часу з 01.04.2018 по 30.09.2018, за рахунок державних коштів отримано державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 6,318 гривень та в порушення п.3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №261 від 02.04.2005 незаконно, протягом періоду часу з 03.04.2018 по 30.04.2019, за рахунок державних коштів отримано державну соціальну допомогу особам з інвалідністю і державну соціальну допомогу на догляд у розмірі 19 004,20 гривень, а державному бюджету в особі Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради завдано матеріальних збитків на загальну суму 25 322,20 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що дана ситуація склалася внаслідок помилки, оскільки він не має юридичної освіти та не знає всіх нюансів заповнення документів на отримання допомоги. Крім цього, звернув увагу суду, що на даний час він офіційно працевлаштований, хоча в результаті пройденого ним медичного огляду, він має право на отримання соціальної допомоги по інвалідності. На час заповнення декларації про доходи був у пригніченому стані, через те, що тривалий час проходив лікування, після чого йому повідомили, що йому не можна працювати за станом здоров`я. Умислу на вчинення шахрайських дій у нього не було.

Допитана в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_3 була призначена допомога на підставі наданих ним документів, а також заповнених ним декларацій. Втім, він не зазначив, що отримував дохід. Пояснила, що обвинувачений має право на призначення соціальної допомоги, втім, якщо він не має інших доходів, про які він не вказав в декларації.

Свідок ОСОБА_7 допитана в судовому засідання пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 не зазначив в декларації відомості про отримання ним доходу у вигляді заробітної плати за останні 6 місяців перед звільненням. Коли виявили переплату соціальної допомоги, на адресу обвинуваченого направляли листи, втім, вони поверталися як не вручені. Також за його місцем мешкання виходив співробітник органу соціальної служби, але вдома його не застав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що вона приймала заяву від обвинуваченого, втім перевіркою достовірності вказаних заявником даних займається не вона. Вона лише приймає заяву та перевіряє долучені до заяви документи. ОСОБА_3 самостійно заповнював усі документи на отримання допомоги.

Крім показань свідків вина, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:

-заявою ОСОБА_3 про призначення соціальної допомоги (а.с.7);

-декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціально допомоги ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що доходів за період з 01.10.2017 року по 01.03.2018 року він не отримував (а.с.9-10);

-рішенням про призначення допомоги від 02.07.2018 року (а.с.11-12);

-відповіддю на запит від 16.07.2019 року № 802 (відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб), з якої вбачається, що ОСОБА_3 отримав дохід у 2018 році у розмірі 11989 грн. 35 коп. (а.с.16);

-повідомленнями від 19.09.2019 року № 1710/14 та № 1711/14, в яких зазначено суму та реквізити, які ОСОБА_3 необхідно повернути (а.с.19);

-довідкою розрахунку переплати по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям на ОСОБА_3 за період з 01.04.2018 року по 30.09.2018 року, відповідно до якої розмір переплати складає 6318.00 грн. (а.с.22);

-довідкою розрахунку переплати по державній соціальній допомозі особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю і державній соціальної допомоги на догляд на ОСОБА_3 за період з 03.04.2018 року по 30.09.2019 року, відповідно до якої розмір переплати складає 19004,20 грн. (а.с.23).

Враховуючи повноту та несуперечливість досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого про те, що у нього не було умислу на незаконне заволодіння грошовими коштами, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_3 власноруч заповнював декларацію про майновий стан та свідомо вніс до неї неправдиві відомості про те, що не мав доходу за період за 01.10.2017 року по 01.03.2018 року.

Посилання обвинуваченого на його юридичну необізнаність не є підставою для звільнення його від відповідальності з огляду на встановлену ст.68 Конституції України презумпцію знання законодавства, у частині 2 якої зазначено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_3 згідно ст.12 КК України віднесено до кримінальних проступків, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу у межах санкції статті.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Пункт 2 частини 1 статті 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як встановлено судом, кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_3 23.04.2018 року, отже на момент ухвалення судом вироку пройшло більше ніж три роки.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Стосовно заявленого цивільного позову представника потерпілого суд зазначає наступне.

Відповідно дост.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так, в судовому засіданні встановлено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, Лівобережному управлінню соціального захисту населення Дніпровської міської ради було заподіяно матеріальну шкоду, яка підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про обґрунтованість цивільного позову Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 74 КК України, ст.ст. 284, 285, 369-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради матеріальну шкоду в розмірі 25322 грн. 20 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1