В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 18.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руські Комарівці Ужгородського району Закарпатської області, ромської національності, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , хворого на туберкульоз ІІІ ступеню, відкритої форми, раніше судимого:

15.02.2010 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.304, 70 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, звільнений 11.05.2012 умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 21 день;

12.12.2012 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 70, ст. 71 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, звільнений 18.11.2016 по відбуттю строку покарання;

18.01.2021 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ст. 70 Кримінального кодексу України до 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 22.04.2022 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

18 червня 2023 року о 04-00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023), маючи судимість за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2021 за ч.2 ст. 186 , ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 Кримінального кодексу України, тобто діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізуючи раптово-виниклий умисел, спрямований на грабіж, діючи в присутності власника майна, який усвідомлював факт вчинення викрадення, тобто діючи відкрито, перебуваючи на проїжджій частини під мостом автодороги М-06 «Київ-Чоп» на вул. Приозерній у м. Чоп Чопської громади Ужгородського району Закарпатської області, де вступивши із потерпілим у фізичну штовханину, після чого завдавши декілька ударів руками, затиснутими в кулаки, по тілу потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто поєднуючи свої дії з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, внаслідок чого потерпілий впав на землю, ОСОБА_4 шляхом ривка вилучив сумку, що впала на землю разом із потерпілим, звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника вилучив грошові кошти в сумі 2610 грн. та 2000 угорських форінтов, що становить 210 грн. 51 коп., тобто викрав чуже майно.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, тобто відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та що він визнає себе винними у вчиненні інкримінованому йому правопорушенню та бажає давати показання.

Оскільки прокурор, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальних актах, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності його позицій, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що час та місце скоєння ним інкримінованих органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, описані в обвинувальних актах, викладено вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбулися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Крім того зазначив, що потерпілому повернув всі кошти, примирився з ним, претензій потерпілий не має до нього.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за викладених в обвинувальних актах обставин доведена повністю.

Дії обвинуваченого за ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану - кваліфіковані вірно.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження вчинив раптовий корисливий злочин через скрутне матеріальне становище; його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину), добровільно відшкодував завдані злочином збитки, примирився з потерпілим; особу обвинуваченого, а саме: наявність тяжкої хвороби, під наглядом лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

З урахуванням тієї обставини, що судовий розгляд проведено відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений детально й повно надав суду показання щодо вчиненого ним злочину, не оспорюючи фактичні обставини провадження дату, місце, спосіб вчинення злочину, що було викрадено та його вартість, пояснив свій вчинок, позицію свою не змінював від початку проведення судом підготовчих дій висловив позицію на повне визнання висунутого обвинувачення.

Так, суд вважає, що наявні обставини, які пом`якшують покарання, й визнає ними такі: повне визнання вини, наявність тяжкої хвороби, вчинення корисливого злочину через скрутне матеріальне становище, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків й примирення з потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Вказані обставини, які пом`якшують покарання, у своїй сукупності, а саме щодо даних про особу обвинуваченого та мотиву його дій через ті, обставини, в яких він опинився, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, є тими обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і є достатніми для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 4 ст. 186 КК України.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 69 Кримінального кодексу України, зважує й на думку потерпілого, який відмовився від заявлення цивільного позову, не бажав брати участь у судовому розгляді, не висловлював прохання до суду про призначення обвинуваченому суворого покарання до якого він претензій не має.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ч.4 ст. 186 Кримінального кодексу України із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання 18.06.2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази по справі:

- сумку на одне плече синього кольору, яка упакована до спец пакету НПУ PSP3061395 та передана на зберігання Ужгородського районного управління поліції Відділ поліції №1 повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- пачку від сигарет «STRONG BLUE» яка упакована до паперового конверту НПУ та передана на зберігання Ужгородського районного управління поліції Відділ поліції №1 знищити;

- чотири купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами ЄБ6918416, АЄ6252711, ЗБ9811863, ЕИ8075274; три купюри номіналом по 200 гривень з серійними номерами ВИ5165379, УТ5983777, ГА1455340, одну купюру номіналом по 10 гривень з серійним номером ЮЕ5588251, дві купюри номіналом по 1000 угорських форінтов з серійними номерами JC90555099, JC7951714, які відповідно до розписки передані на відповідальне зберігання потерпілому - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1