г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1047/23
Номер провадження 1-кп/213/136/23
У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2023 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника: адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру матеріалів досудового розслідування за № 0000134, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянин України, зі слів працював неофіційно, одружений, дітей не має, раніше не судимий, прож.: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 357 ч.1, ст. 185ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки продовжують існувати ризики вчинення нового злочину, ризик переховування, оскільки перебував у розшуку, та побоюючись реального покарання може ухилитись від суду.

Відповідно ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку.

Обвинувачений та захисник заявили зустрічне клопотання про обрання обвинуваченому більш м,якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту. Надали суду докази відшкодування шкоди потерпілому в повному обсязі. Вказали, що обвинувачений раніше не судимий, та ризик вчинення ново,го злочину необґрунтований. Вказали, що обвинувачений не буде переховуватись від суду, має житло в Кривому Розі, щодо оголошення його в розшук на досудовому слідстві, вказали, що обвинувачений не переховувався, він був внутрішньо переміщеною особою, у зв`язку з чим виїхав до іншої області та там зареєстрував своє місце проживання, тобто не переховувався.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри та ризиків.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 185 ч.4 КК України передбачене покарання від 5 позбавлення волі.

Обвинувачений утримується під вартою з 02.03.2023р.

Суд враховує, що злочин за ч.4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких умисних злочинів, враховує те що обвинувачений раніше не судимий, тому відсутні підстави вважати про можливість вчинення ним нових злочинів. Таким чином відсутній ризик вчинення нового злочину.

Суд враховує позицію обвинуваченого щодо повного визнання вини; враховує вік та стан здоров,я обвинуваченого, що не є особою похилого віку, та на здоров,я не скаржився.

Суд враховує відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди потерпілому.

Суд враховує що з дружиною обвинувачений не проживає, фактично створив нову сім`ю та його цивільна дружина, з якою він мешкав на момент затримання- вагітна; суд враховує наявність в обвинуваченого постійного місця проживання; характеризується позитивно, раніше не судимий.

Суд враховує, що в судовому засіданні обвинувачений надав пояснення, вину визнає, розкаюється, не перешкоджає судовому слідству. Фактично судове слідство на даний момент проведене.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, в якому було встановлено порушення пункту 1 і пункту 3 статті 5 Конвенції, зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно, але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення.

Таким чином, станом на день розгляду питання про продовження терміну тримання під вартою, суду не доведено, що існує велика вірогідність переховування обвинуваченого від суду, яка б обґрунтовувала необхідність його тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує право кожного на свободу та особисту недоторканність, частина 1 (пункт с) цієї статті дозволяє законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Частина 3 цієї статті вказує, що кожен, кого заарештовано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, через необгрунтованість необхідності тримання заявниці під вартою було встановлено порушення п.1 ст. 5 Конвенції. Також зазначено, що для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин. Обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи незалежно від того, наскільки коротким він є повинно бути переконливо доведено. Головною підставою для взяття заявниці під варту були її ймовірне перешкоджання встановленню істини у справі та зневажлива поведінка. Ці підстави не включені в список підстав, які могли би виправдати позбавлення свободи за підпунктом «с» пункту 1 статті 5 Конвенції.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м,яких запобіжних заходів.

Суд підтримує позицію захисту, та вважає можливим обрати більш м,який запобіжний захід, оскільки ризики зменшились.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 176 КПК України домашній арешт є запобіжним заходом.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбівлення волі.

Стороною обвинувачення не доведено необхідність тримання обвинуваченого під вартою. З урахуванням тяжкості обвинувачень, та невеликої можливості переховування, задля недопущення порушення прав обвинуваченого за ст. 5 Конвенції, суд вважає можливим змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт.

На обвинуваченого слід покласти обов,язки прибувати до суду на виклик суду, не відлучатись за межі міста; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Керуючись ст. ст. 22,176,177, 181.183, 314-316,343,371,372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту - задовольнити, клопотання сторони обвинувачення залишити без задоволення.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт, строком на 60 днів - до 23.06.2023р, негайно звільнивши з-під варти в залі суду.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце мешкання, а саме: квартиру АДРЕСА_2 без дозволу суду з 22:00 годин вечора до - 05:00 години ранку наступного дня.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі м. Кривого Рогу без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз,яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію даної ухвали направити для виконання та контролю до ВП №7 КРУП.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів.

Суддя ОСОБА_1