Дата документу 01.09.2023Справа № 554/7894/23
У Х В А Л А

31 серпня 2023 року слідчий суддя Октябрського районного суд м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002353 від 28 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, судимого

07 червня 1996 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України (1960 року) до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30 липня 1997 року на підставі Закону України «Про амністію»;

15 вересня 1999 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 119-6, ч. 3 ст. 206 КК України (1960 року) до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 05 грудня 2000 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік і 1 день;

13 вересня 2002 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 23 січня 2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців і 16 днів;

06 березня 2007 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 14 грудня 2010 року по відбуттю покарання;

09 лютого 2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121, ч. ч. 2 і 3 ст. 185 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309 , ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 06 квітня 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців і 26 днів;

16 березня 2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років і 7 місяців позбавлення волі;

12 серпня 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років і 8 місяців позбавлення волі;

06 жовтня 2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі;

08 квітня 2021 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 393 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 14 квітня 2023 року по відбуттю покарання

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло вищезазначене клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідність в чому аргументована наступним.

СВ Полтавський РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002353 від 28 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що 28 серпня 2023 року, близько 06 години, ОСОБА_4 , проходячи повз буд. АДРЕСА_3 побачив ОСОБА_6 , яка рухалась йому на зустріч та в нього виник раптовий, корисливий умисел на заволодіння її майном, зокрема жіночою сумкою.

Підійшовши до потерпілої ближче, ОСОБА_4 промовив до неї: «Не кричи, віддала бігом сумку, бо я тебе вб`ю». На вказані слова ОСОБА_7 не відреагувала, так як не сприйняла їх серйозно, і продовжила свій рух. В цей час, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в період воєнного стану, наблизився в притул до потерпілої та раптово наніс в ділянку голови та обличчя два удари кулаком та почав виривати її сумку, вартістю 3000 грн, в якій знаходились окуляри для зору, вартістю 8 000 грн, мобільний телефон «Redmi 8 Ruby Red 3/32 Gb» в корпусі бордового кольору, вартістю 7500 грн, грошові кошти в сумі 5 000 грн, зв`язка ключів, гаманець, вартістю 600 грн, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1 500 грн, пенсійне посвідчення на ім`я потерпілої, три банківські картки «Приватбанк», а також чеки, дисконтні картки та квитанції. Потерпіла, в свою чергу, почала чинити опір діям ОСОБА_4 , внаслідок чого між ними виникла боротьба, однак маючи переваги у фізичній силі останньому вдалося висмикнути сумку ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 25 600 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 30 серпня 2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання в повному обсязі з мотивів, наведених у ньому та просила його задовольнити. На підтвердження обґрунтованості висунутої ОСОБА_4 підозри надала суду:

електронний рапорт виклику на лінію «102» від 28 серпня 2023 року (а. с. 5 - 6) про надходження повідомлення про заволодіння майном ОСОБА_7 ;

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28 серпня 2023 року (а. с. 7), згідно якої ОСОБА_7 заявила, що 28 серпня 2023 року, близько 06 години, невідома особа чоловічої статі із застосуванням насильства заволоділа її особистими речами;

протокол огляду від 28 серпня 2023 року (а. с. 8 - 11), проведеного в АДРЕСА_4 , в ході якого встановлено місце вчинення злочину, на яке вказала потерпіла та де було виявлено сліди волочіння та боротьби;

протокол огляду від 28 серпня 2023 року (а. с. 12 - 15), згідно якого потерпіла ОСОБА_7 надала коробку з-під телефону «Redmi 8 Ruby Red 3/32 Gb» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

протокол огляду від 28 серпня 2023 року (а. с. 16 - 19), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 видала працівникам поліції сукню, в яку вона була одягнена під час вчинення щодо неї злочину. Оглядом вказаної сукні встановлено, що в нижній частині сукні під правим боковим карманом наявне пошкодження у вигляді дірки довжиною 6 см та шириною 9 см;

протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 28 серпня 2023 року (а. с. 19 - 21), згідно якого остання повідомила, що 28 серпня 2023 року, близько 06 години, вона вийшла з дому на роботу, маючи при собі жіночу сумку шкіряну чорного кольору прямокутної форми, з двома ручками довгою та короткою. В сумці знаходились особисті речі: мобільний телефон «Redmi 8 Ruby Red 3/32 Gb», в корпусі бордового кольору з двома СІМ-картами мобільних операторів «Водафон» та «Київстар»; гаманець шкіряний серебристо-сірого кольору, в якому були гроші в сумі 1500 грн, три банківські картки банку «Приватбанку», а також в сумці були окремо грошові кошти в сумі 5000 грн, окуляри для зору, пенсійне посвідчення на ім`я потерпілої, зв`язка ключів від роботи в кількості 10 штук, різні записнички, чеки, квитанції, дисконтні картки. Коли минула відділення БПОП, та йшла далі, побачила чоловіка, який йшов назустріч. Ще не дійшовши до неї він сказав: «Не кричи, віддала бігом сумку, бо я тебе вб`ю», що спочатку вона сприйняла як жарт, а коли він порівнявся з нею, то одразу наніс два удари кулаком: в обличчя, зокрема в ніс та в ліву частину голови. Від ударів потерпіла не падала, свідомість не втрачала, з носа пішла кров, а чоловік відразу став виривати з руки сумку, на що потерпіла почала чинити опір та намагалася втримати свою сумку. Спочатку вони боролися перетягуючи сумку, а потім чоловік, маючи перевагу в силі, різко потягнув сумку на себе, і потерпіла не втримала її в руках. Чоловік вирвавши мою сумку побіг в напрямку гаражів. На сукні залишилася кров потерпілої, яка текла з носа від завданого удару та на правому боці сукні залишилася дірка, яка утворилась від боротьби;

протокол допиту свідка ОСОБА_8 (а. с. 22 - 23), згідно якого останній повідомив, що 28 серпня 2023 року, близько 06 години, він перебував вдома на кухні. В цей час він почув крик жінки, але не зовсім звернув увагу, так як в їх районі часто лунають крики. Через хвилину він знову почув жіночий крик та визирнув у вікно й побачив жінку, яка рухалась вздовж дороги. Через деякий час він знову почув крик жінки та визирнув знову у вікно. Навпроти вікна свідка знаходиться гараж, біля якого є дерево. Із-за цього дерева він побачив чоловіка, який визирав та перетнувся з ним поглядом, після чого невідомий чоловік одразу зник;

протокол огляду від 29 серпня 2023 року (а. с. 24), відповідно до якого в ході огляду ділянки місцевості в м. Полтава по вул. Івана Мазепи, 20, зокрема задньої сторони будинку в зелених насадженнях виявлено та вилучено кепку білого кольору;

протокол огляду від 29 серпня 2023 року (а. с. 25), згідно якого в ході огляду ділянки місцевості в м. Полтава по вул. Європейська, 63, поблизу під`їзду № 3, біля входу у підвальне приміщення виявлено та вилучено чохол до телефону червоного кольору;

протокол впізнання за участю потерпілої ОСОБА_7 від 29 серпня 2023 року (а. с. 29 - 31), відповідно до якого серед пред`явлених в живу їй чотирьох осіб чоловічої статі остання впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила відносно неї злочин;

протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30 серпня 2023 року (а. с. 34 - 35), в ході якого останній вину в інкримінованому злочині визнав повністю та розповів про обставини його вчинення;

протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 (а. с. 36 - 40), згідно якого останній відтворив обставини вчинення інкримінованого злочину та вказав на місця, де він позбувся речей потерпілої;

протокол обшуку від 30 серпня 2023 року (а. с. 41 - 45), проведеного в м. Полтава, провулок Суконний, 15, згідно якого ОСОБА_4 добровільно видав футболку білого кольору з візерунками та шкіряну сумку чорного кольору; мобільний телефон марки Samsung Galaxy A14 та коробку до вказаного телефону; коробку з-під зарядного пристрою та манікюрні ножиці.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти проведення розгляду клопотання без участі захисника та не заперечував проти його задоволення та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що 30 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Проаналізувавши надані прокурором докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Таким чином, при вирішенні питання доцільності застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні прокурором надані докази, які, на думку слідчого судді, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Крім того, суд вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання за вчинене, так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який санкцією статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; незаконно впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, внаслідок чого останні можуть змінити показання або відмовитися від давання показань; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний раніше засуджувався за вчинення умисних злочинів, судимість за які не погашена у визначеному законом порядку, на шлях виправлення не став та наразі підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, що свідчить про можливість вчинення ним аналогічних дій і в майбутньому; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом неявки чи несвоєчасної явки до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджати явки свідків чи потерпілої в судове засідання.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Беручи до уваги сукупність наведених фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Такі обставини, на думку суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зокрема, особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що цей запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, однак ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення; особиста порука не може бути застосована, так як слідчому та прокурору не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ; заставу неможливо застосувати, так як до слідчого чи прокурора не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, а також може змінювати своє місце проживання в будь-який час, так як фактично він зареєстрований в іншій області та міцних соціальних зв`язків в м. Полтаві не має.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд виходить й з того, що підозрював не заперечував проти задоволення клопотання та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому, суд враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 10 год 05 хв 31 серпня 2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 29 жовтня 2023 року, 10 год 05 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 01 вересня 2023 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_9