УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002050 від 17.07.2023,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.07.2023 р. приблизно у період часу з 18:30 до 19:00 за адресою м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 48А, у районі радіо-ринку «Караваєві дачі», вживали спиртні напої ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . У подальшому, коли вони перебували поблизу зупинки громадського транспорту, яка розташована за вищевказаною адресою, між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, небезпечного для життя в момент заподіяння, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у положенні стоячи навпроти ОСОБА_9 , який сидів на бетонних сходах, наніс йому невстановлену кількість ударів, але не менше п`яти, кулаком правої руки та правою ногою по тулубу та голові. В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 відповідно до довідки КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17» № 452, завдав ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: зчмт, забій головного мозку тяжкого ступеню, перелом потиличної кістки справа, гостра субдуральна гематома над правою гемісферою головного мозку, травматичний САК, забій м`яких тканин тім`яної скронево-потиличної області справа, множинні садна обличчя, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя). Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. 18.07.2023 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними матеріалами. Слідчий переконаний, що відносно ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, окрім обґрунтованої підозри, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Інший із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, із врахуванням особи підозрюваного, та фактичних даних кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, з підстав та за обставин, викладених у клопотанні, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 суду зазначив, що не має постійного місця проживання на території м. Києва, проживав у підвальному приміщенні, офіційно не працевлаштований, на життя заробляв тим, що збирав сміття зі смітників, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, визнає обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, не збирається переховуватись від слідства чи суду, зобов`язується прибувати за першим же викликом.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовував доводи клопотання, заслухавши позиції прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002050 від 15.07.2023 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Відповідно до інформації, зафіксованої у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідує, що 15.07.2023 р. за адресою м. Київ, біля станції «Караваєві дачі» невстановлена особа нанесла ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: зчмт, забій головного мозку тяжкого ступеню, перелом потиличної кістки справа, гостра субдуральна гематома над правою гемісферою головного мозку, травматичний САК, забій м`яких тканин тім`яної скронево-потиличної області справа, множинні садна обличчя /а. с. 5/.

16.07.2023 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння /а. с. 25-28/.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано докази, які досліджені слідчим суддею у судовому засіданні: рапорт від 17.07.2023 р., медична довідка № 452 про заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_9 , вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 25.10.2022 р., на підставі якого ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком три роки, та покладенням обов`язків, письмові пояснення ОСОБА_4 від 17.07.2023 р., протокол огляду предмету від 17.07.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 18.07.2023 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2023 р., довідка, протокол проведення слідчого експерименту від 18.07.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 18.07.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 17.07.2023 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2023 р., довідка, протокол проведення слідчого експерименту від 17.07.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 19.07.2023 р. /а. с. 6-75/.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати ОСОБА_4 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, при розгляді клопотання слідчого, судом встановлено, що існують ризики, передбачені п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає слідчий у поданому клопотанні (ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого підозрюваному може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може йому загрожувати у випадку встановлення на підставі вироку суду винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин справи, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При оцінці вказаних ризиків, слідчим суддею враховувало те, що підозрюваному відомі анкетні дані свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, що вказує на те, що підозрюваний може вживати заходів, спрямованих на вплив на вказаних осіб з метою зміни останніми своїх показів, наданих слідчому.

Крім того, зі змісту довідки АРМОР та вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 25.10.2022 р. вбачається, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз: засуджений за корисливий злочин, за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки; а також неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, за ч. 3 ст. 185 КК України, кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, за даними органу досудового розслідування, було вчинено в період іспитового строку.

При постановленні ухвали, слідчим суддею враховано особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимий, не має зареєстрованого місця проживання у м. Києві, неодружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків, які могли б бути стримуючим фактором для підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки на стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Із врахуванням вищевикладеного, та стадії досудового розслідування, на якій перебуває кримінальне провадження, на переконання слідчого судді, інший із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не може забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, та задоволення клопотання слідчого.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів, тобто до 16 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Ухвала діє до 16 вересня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1