ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 та секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП В Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001610 від 13.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Клопотання надійшло до суду 15.06.2023 та відповідає вимогам ст. 192-194 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 . 13.06.2023.

Слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001610 від 13.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 червня 2023 року близько 15 години 00 хвилин за місцем проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відбувалося святкування сімейного свята, в ході якого, близько 21 години 20 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли до магазину, з метою придбання продуктів харчування та алкогольних напоїв. В цей час у вказаному будинку залишилися ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Близько 21 години 45 хвилин на території вказаного домоволодіння між ОСОБА_3 та його співмешканкою ОСОБА_11 виник конфлікт на грунті ревнощів. У подальшому ОСОБА_10 , заступаючись за ОСОБА_11 , втрутилася в конфлікт між останніми, під час якого ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Після цього, приблизно о 21 годині 56 хвилин ОСОБА_10 зателефонувала своєму чоловікові ОСОБА_7 та повідомила про конфлікт з ОСОБА_3 , а останній в цей час пішов до місця свого мешкання.

Того ж дня, близько 22 години 10 хвилин, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_3 , в ході чого останні домовилися про зустріч з метою з`ясування обставин вищезазначеного конфлікту. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умиснепротиправнезаподіяннясмерті ОСОБА_7 .

Так, о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зустрілися на відкритій ділянці місцевості на перехресті вул. Григорія Сковороди та Польової в смт. Борова Фастівського району Київської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , заздалегідь взявши з собою ніж, з метою умисного, протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну-небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, підійшов до останнього, достовірно знаючи, що у верхній частині тулуба знаходяться життєво важливі органи, раптово наніс один удар ножем в передню ліву частину грудної клітки, в область серця, чим наніс останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки зліва з ушкодженням легені, лівостороннього гемопневмоторакса, емфіземи підшкірної зліва, від чого ОСОБА_7 впав на землю.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи напрямок нанесення ножового поранення та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді смерті ОСОБА_7 , маючи можливість надати першу медичну допомогу, зателефонувати в медичний заклад або покликати на допомогу, цього не зробив. Виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вважаючи, що від отриманого поранення ОСОБА_7 помер, залишив останнього на відкритій ділянці місцевості на перехресті вул. Григорія Сковороди та Польової в смт. Борова Фастівського району Київської області, де на той час нікого із сторонніх осіб не було. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_7 було надано медичну допомогу та госпіталізовано до Фастівської БЛІЛ.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням з метою обрання запобіжного заходу підозрюванму.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та висловив позицію аналогічну змісту поданого клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 просили суд застосувати більш мякий запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 13.06.2023 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

13.06.2023 ОСОБА_3 повідомлено

про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12.06.2023; протоколом огляду місця події від 13.06.2023; протоколом огляду предметів від 13.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від. 13.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від. 13.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від. 13.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від. 13.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від. 13.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від. 13.06.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 13.06.2023; протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що підозрюваний ОСОБА_3 скоїв умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, тому, прогнозуючи неминучість тривалого покарання у вигляді ув`язнення, він, останній матиме можливість переховуватись від правоохоронних органів, з метою уникнення від відповідальності.

Крім цього ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Вказане дає підстави вважати, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 в межах вказаного кримінального провадження, може стати причиною ухилення останнього від явки до слідчого, прокурора чи суду.

Таким чином підозрюваний ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, проживає за вказаною адресою без реєстрації, існують підстави вважати, що останній буде переховуватись від правоохоронних органів.

Зважаючи на викладене, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 має фактичну можливість та може переховуватися від органу досудового розслідування та (або) суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати потерпілого та свідків), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_3 та знаючи анкетні дані свідків, які вказують на причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. Також, ОСОБА_3 може впливати на потерпілого та свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, під час дії на території України воєнного стану, а також відсутність джерела доходу, оскільки останній не має місця роботи, тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому, у разі перебування ОСОБА_3 на волі, наявні передумови для вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, існує реальний ризик переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Отже, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу на Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембл і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1999, в якому зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та висунення звинувачення.

Тому, на переконання суду, прокурором, в даному випадку, дотримано вимогу розумної підозри, що фактично не заперечувалось стороною захисту.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 .

Дослідивши усі встановлені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 та для запобігання ризикам ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 судом не встановлено.

З метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_3 переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування більш мякого запобіжного заходу, на застосуванні якого наполягав підозрюваний та його захисник.

Суд, також, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе визначати розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 183, 184 КПК України, -

П о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП В Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001610 від 13.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, не одруженого, утриманців не має, офіційно не працюючого, без постійного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів- до 11.08.2023.

Строк дії ухвали до 11 серпня 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1