Справа № 177/1491/23
Провадження № 1-кп/177/198/23
У Х В А Л А

28.09.2023 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000964 від 10.05.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд указаного кримінального провадження щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні 28.09.2023 захисник обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_3 подала клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.

В обґрунтування клопотання захисник вказувала, що обґрунтованість висунутої підозри, як підстави для продовження запобіжного заходу не доведена. Провівши аналіз допитаних у судовому засіданні потерпілого та свідків, захисник переконана, що висунуте ОСОБА_2 обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України не знайшло свого підтвердження, оскільки обвинувачений, на момент вчинення інкримінованих йому дій, перебував у стані необхідної оборони, а саме, він захищав своє життя та здоров`я. Окрім того, допитані в судовому засіданні свідки характеризують ОСОБА_2 виключно з позитивної сторони. Ті обставини, що ОСОБА_2 з власної ініціативи повідомив поліцію про своє місцезнаходження відразу після події та добровільно сів до службового автомобіля правоохоронних органів, свідчить про відсутність наміру у обвинуваченого переховуватися від органів поліції, тобто фактично мають ознаки з`явлення останнього із зізнанням. Захисник зазначала, що наявність значної кількості учасників судового провадження не означає, що обвинувачений зобов`язаний увесь час перебувати під вартою через ризик вплину на свідків. Наразі, досудове розслідування завершено, обвинувальний акт передано до суду, допитано потерпілого та шістьох свідків обвинувачення з дев`яти, а тому, застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не виправдати можливістю впливу на свідків, що повинно бути підтверджено доказами. Окрім того, через перебування під вартою, обвинувачений позбавлений можливості прибути до експертної установи для проходження психолого-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.07.2023, результат якої, можливо, міг би стати однією з підстав для зміни правової кваліфікації дії обвинуваченого. Також, захисник просить врахувати відсутність у ОСОБА_2 судимостей, його позитивну характеристику, наявність міцних соціальних зв`язків та можливість його працевлаштування. Так, відмовляючи стороні захисту в підготовчому засіданні у задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу, суд, серед іншого, зазначив, що ОСОБА_7 , тітка ОСОБА_2 , яка є свідком обвинувачення, не допитувалася у судовому засіданні, а отже, наявний ризик впливу на неї обвинуваченим, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Разом з тим, ОСОБА_7 на теперішній час безпосередньо допитана в судовому засіданні та вказала, що у разі застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вона, та її чоловік, надають свою згоду на його проживання за місцем їх мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, ставлячи під сумнів існування ризиків, посилаючись на норми кримінального процесуального закону та практику Європейського суду з прав людини, сторона захисту переконана, що ОСОБА_2 не виправдано утримується під вартою, тому вважає можливим змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, у нічний період часу, з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав, що наведені у ньому. Додатково обвинувачений вказав, що у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він зобов`язується належним чином виконувати покладені на нього обов`язки, не уникати явки до суду.

Потерпілий ОСОБА_5 також наполягав на зміні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 на домашній арешт.

Прокурор заперечував проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу, просив відмовити у задоволенні клопотання як необґрунтованого та безпідставного.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2023 до ОСОБА_2 у вказаному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє згідно з ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2023, зі строком дії до 07.10.2023.

Визначаючи можливість обрання в якості альтернативи попередньому ув`язненню такого запобіжного заходу, як домашній арешт, варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування та продовження запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення суду.

Зміна запобіжного заходу передбачає появу після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, його продовження, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування та судового розгляду. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання обвинуваченим, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

Слід вказати, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до обвинуваченого, не може оцінюватися виключно на підставі явки до суду і позитивної процесуальної поведінки обвинуваченого, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для зміни запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стороною захисту не надано даних, які б спростовували висновки суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або підтверджували закінчення існування ризиків, які стали підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, не беруться судом до уваги, як такі, що є передчасними. На даний час у справі не допитані всі свідки, не досліджені матеріали кримінального провадження, також не допитаний і сам обвинувачений, тому, на цій стадії процесу суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість доводів сторони захисту та надати їм відповідну правову оцінку. Оцінка показанням допитаних у судовому засіданні свідків буде надана у сукупності з іншими доказами у справі за результатами її розгляу.

Окрім того, вказані доводи були предметом розгляду судом апеляційної інстанції під час перегляду ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2023 за апеляційної скаргою захисника обвинуваченого, яка залишена без змін.

Суд погоджується з доводами сторони захисту в тій частині, що більша частина свідків сторони обвинувачення безпосередньо допитана в судовому засіданні. Однак, двоє свідків, які, як зазначив прокурор, були присутніми на місці події, залишаються недопитаними з об`єктивних причин, відтак, ризик впливу на них обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з метою зміни показань, не зменшився.

Посилання захисника ОСОБА_3 на наявність у обвинуваченого ОСОБА_2 міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики, суд не вважає тими стимулюючими факторами, які здатні запобігти вищевказаним ризикам, за вищевказаних обставин.

Стороною захисту не надано суду відомостей про існування нових обставин, які не були враховані судом при вирішенні питання про застосування та продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відтак, відсутні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст.177-178, 331, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у кримінальному провадженні № 0000964 від 10.05.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, , - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29.09.2023

Суддя: ОСОБА_1