ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3038/23 Справа № 210/3049/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

З ухвали суду вбачається, що начальник Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" звернувся з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні подання. Своє рішення суд мотивував тим, що відсутні підстави для застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його від подальшого відбування покарання. Вважає помилковим висновок суду про не доведення ним свого виправлення та передчасне звернення. Зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України він відбув потрібну частину покарання, тому посилання суду на невідбутий строк, який становить більше ніж півтора року, є безпідставним. Вважає, що до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, оскільки на теперішній час ним відбуто потрібну частину покарання та він має два заохочення.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст.50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 11 липня 2019 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів із врахуванням покарання, призначеного за ч.1 ст. 263 КК України, згідно з вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно з висновку щодо ступеня виправлення відносно засудженого ОСОБА_8 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.01.2020 року.

За період відбування покарання засуджений не порушував установлений порядок відбування покарання. За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи, не порушував. Має два заохочення.

По прибуттю до установи був працевлаштований на підприємстві установи. На даний час виконує роботи з благоустрою установи, до виконання яких ставиться з ініціативою. Має достатній рівень необхідних навичок для виконання робіт із самообслуговування.

Згідно з вироком вину визнав, заборгованості зі сплати судових витрат або позову не має.

Згідно довідки про доходи, виданої ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», ОСОБА_8 за період з січня 2023 року по квітень 2023 року доходів не мав. Згідно оцінки ризику вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення від 28.04.2023 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання «СЕРЕДНІЙ».

Згідно довідки про заохочення і стягнення станом на 05.05.2023 року ОСОБА_8 має два заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та за сумлінне ставлення до праці на виробництві.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Колегія суддів звертає увагу, що положення ст. 81 КК України надають суду право, а не покладають на нього обов`язок щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання, а тому доводи засудженого щодо необхідності його звільнення лише на підставі відбуття необхідної частини призначеного терміну відбування покарання, не заслуговують на увагу.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що засуджений ОСОБА_8 на даний час не довів про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки відповідно до матеріалів провадження, поведінка засудженого ОСОБА_8 та його ставленням до праці не є такими, що беззаперечно вказують на можливість умовно-дострокового звільнення.

Також колегія суддів відмічає, що згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження нових злочинів і основною підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання, зокрема виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці, проте матеріали даного судового провадження не містять даних, які б вказували, що ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_8 дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення, отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому не вбачає підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі засудженого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , залишити без змін. Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді