НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2023 року ЄУ № 322/1111/23 (Провадження № 1-кс/322/123/23)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , начальника СВ ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СВ відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_7 (далі начальник СВ), погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 27.07.2023 за №0000105, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Щербаки Василівського району Запорізької області, громадянину України, одруженому, який має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 (до мобілізації), на даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (у брата ОСОБА_9 ), раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

встановив:

до слідчого судді надійшло згадане клопотання, зі змісту якого випливає, що відділенням поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 27 липня 2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 липня 2023 року, о 8 годині 00 хвилин, начальник групи охорони та патрульно-постової служби 2 взводу охорони та патрульно-постової служби військової служби правопорядку 2 спецвідділу військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_2 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » міста Запоріжжя сержант ОСОБА_10 , будучи працівником спеціального правоохоронного формування у складі Збройних Сил України відповідно до статті 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», перебуваючи у форменому одязі встановленого зразка із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю, заступив у добове чергування у складі наряду щодо несення служби на блокпості № НОМЕР_3 , який розташований на 59 кілометрі автомобільної дороги «Запоріжжя-Донецьк №Н 15».

Приблизно о 8 годині 30 хвилин зі сторони міста Запоріжжя в напрямку блокпосту по автомобільній дорозі «Запоріжжя-Донецьк №Н 15» здійснював рух транспортний засіб «Daewoo Lanos», у кузові синього кольору державний номерний знак « НОМЕР_4 », за кермом якого перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснивши в`їзд на територію контрольно-пропускного пункту №З-03, не зменшивши швидкість автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, таким чином намагаючись безперешкодно перетнути територію блокпосту.

З метою виконання заходів спрямованих на здійснення контролю осіб, що здійснюють в`їзд та виїзду з території блокпосту, ОСОБА_10 відповідно до частин 15 та 20 постанови Кабінету Міністрів України №1455 від 29 грудня 2021 року «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», шляхом демонстрації жесту у вигляді помаху руки висунув законну вимогу водію щодо зупинення зазначеного транспортного засобу.

Однак, ОСОБА_5 в порушення вимог статей 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ігноруючи норму про те, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України, здійснюючи керування транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак « НОМЕР_4 » у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник спеціального правоохоронного формування у складі Збройних Сил України Військової служби правопорядку, одягнений в «однострій», виконує свої службові обов`язки, розуміючи зміст поставленої працівником спеціального правоохоронного формування вимоги, усвідомлюючи про можливе настання для нього негативних наслідків у вигляді адміністративної та дисциплінарної відповідальності, ігноруючи дії та уникаючи правомірної взаємодії з працівником спеціального правоохоронного формування, діючи умисно, свідомо, демонстративно нехтуючи загальноприйнятими нормами взаємовідносин та змістом пред`явленої йому законної вимоги, відмовляючись виконувати законну вимогу ОСОБА_10 про зупинку, здійснив наїзд колесом автомобіля на стопу правої ноги останнього, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому дистального епіфізу основної фаланги 1 пальця правої ступні, забій правої ступні.

Після чого, ОСОБА_5 збільшив швидкість транспортного засобу та здійснив спробу покинути місце події, але був зупинений внаслідок застосування ОСОБА_10 табельної вогнепальної зброї.

27.07.2023 о 15:26 ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України.

28.07.2023 о 13:05 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події, яким зафіксовано обстановку вчиненого злочину;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який пояснив, що 27.07.2023, приблизно о 08:30, будучи на чергуванні на блокпосту № НОМЕР_5 , розташованого на 59 км автодороги «Запоріжжя-Донецьк», він помітив автомобіль «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_4 , водій якого, увімкнувши аварійний сигнал, рухався у напрямку блокпосту по зустрічній смузі у бік м. Донецьк, ігноруючи жести та сигнали зупинитись, після чого здійснив наїзд на його праву стопу, продовжуючи рух. Після цього, він здійснив два попереджувальних постріли угору, однак помітивши, що водій вказаного автомобіля жодним чином не відреагував, здійснив ще три постріли у напрямку вказаного автомобіля з метою зупинки, внаслідок чого, проїхавши приблизно 600-700 метрів, водій зупинив автомобіль;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який будучи на чергуванні на вказаному блокпосту спільно зі потерпілим ОСОБА_10 , повністю підтвердив його покази;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який, також, будучи на чергуванні на вказаному блокпосту спільно зі потерпілим ОСОБА_10 , повністю підтвердив його покази;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що, знаходячись на вказаному блокпосту, помітив автомобіль, водій якого на певній швидкості проїхав повз блокпост, по зустрічній смузі, не реагуючи не неодноразові прохання поліцейських зупинитись, після чого працівником ВСП здійснено декілька пострілів угору, після чого декілька пострілів у бік дороги, у напрямку вказаного автомобіля. Далі, спільно з працівниками поліції та працівником ВСП він поїхав навздогін водієві. Приблизно через 600-700 метрів, він зупинився біля вказаного автомобіля, який зупинився на узбіччі, у якому було виявлено чоловіка у стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, свідок додав, що перед блокпостом він декілька разів вже бачив вказаний автомобіль під керуванням цього ж водія, який здійснював незрозумілі маневри, а саме безпідставно вмикав аварійний сигнал та значно зменшував швидкість руху.

- консультативним висновком спеціаліста від 27.07.2023, яким зафіксовані тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_10 .

У клопотанні наведені ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначені доводи, які на переконання начальника СВ, свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Враховуючи вказані обставини начальник СВ просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, у межах терміну досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Прокурор і слідчий в судовому засіданні клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали у повному обсязі з підстав викладених у ньому, просили його задовольнити.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, що ризики наведені у клопотанні - надумані. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав доводи свого захисника, втім не заперечував і проти задоволення клопотання.

Зазначив що визнає вину. Має намір укласти угоду про визнання винуватості. Втім пояснив, що до блокпоста де сталася подія, він проїхав ще два блокпости розташованих на цій трасі (по вул. Донецьке шосе у м. Запоріжжя і в районі кафе «Бахус» між м. Вільнянськ і с. Михайло-Лукашеве) увімкнувши аварійну сигналізацію і подавши знак фарами, так би мовити обозначивши, що він є військовим. На тих блок постах його не зупиняли. Аналогічним чином він проїхав і блокпост після смт Новомиколаївка. Він не бачив і не чув, як потерпілий давав йому команди зупинитися, незважаючи на те, що вікно з боку водія було відчинено і потерпілий знаходився саме з того боку. На питання слідчого судді пояснив, що це могло бути викликано тим, що в цей час він спілкувався з дівчиною. Те, що після проїзду блокпоста були зроблені постріли, зокрема і в бік автомобіля, він зрозумів не одразу. Зупинив автомобіль добровільно, оскільки дівчина повідомила про те, що відчула біль. Одразу після зупинки він почав надавати їй первинну медичну допомогу.

Вислухавши слідчого і прокурора, пояснення підозрюваного і доводи захисника, дослідивши клопотання, додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (що не стосуються вказаного випадку).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (п.1); наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п.2); недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (п.3).

З огляду на презумпцію невинуватості, слідчий суддя вважає некоректними вказівки у клопотанні в контексті того, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.345 КК України, адже останній лише підозрюється у вчиненні такого злочину.

Слідчий суддя вважає, що додані до клопотання документи вказують про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, до того ж стороною захисту обґрунтованість підозри не ставиться під сумнів.

Щодо заявлених у клопотанні ризиків слід зазначити наступне.

В клопотанні заявлено існування трьох ризиків: переховування, незаконного впливу на потерпілого і свідків, вчинення нового кримінального правопорушення чи продовження того, у якому він підозрюється.

Слідчий суддя погоджується з доведенням двох з них.

Так на ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України насамперед свідчить те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що за умови доведення його вини йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років. Втім з позиції останнього випливає, те що він наразі визнає вину і має намір ініціювати укладання угоди у вказаному провадженні. Крім цього ОСОБА_5 вказав, що в теперішній час він проходить реабілітаційні заходи в м. Дніпрі, оскільки отримав поранення і контузії в результаті проходження служби, також йому призначені медичні огляди з метою направлення його на ВЛК. У Запоріжжі до події він знаходився декілька днів з дозволу командування, оскільки допомагав у питанні щодо організації поховання побратима - близького друга. На спростування пояснень підозрюваного сторона обвинувачення жодних доводів не навела, втім не заперечувала проти того, що вони (обставини наведені підозрюваним) дійсно можуть мати місце. До того ж підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, що суттєво зменшує ризик переховування. Отже хоча заявлений ризик існує, він не є достатньо високим.

Також слідчий суддя погоджується з існуванням ризику можливо впливу на свідків, з огляду на те, що частина з них, зокрема особи, які перебували в автомобілі з ОСОБА_5 , ще не допитані, а версія підозрюваного, незважаючи на визнання ним вини, наразі не в повній мірі узгоджується з показаннями решти свідків і потерпілого. Підозрюваний суб`єктивно зацікавлений у тому щоб свідки, які перебували в автомобілі підтримували його версію. До того ж під час допиту в якості підозрюваного, останній відмовився від дачі показань, а відповідні пояснення надав лише в судовому засіданні. Достеменно встановити у чому саме він визнає вину і в які мірі, на даній стадії процесу є неможливим. Втім, з огляду на існування намірів укладання угоди і визнання вини, ризик впливу на згаданих свідків суттєво зменшується, а ризик впливу на потерпілого і решту свідків (працівників поліції і військовослужбовців, які несли службу на блок пості, а також водія, який бачив рух транспортного засобу під керуванням підозрюваного на двох блокпостах і на трасі) взагалі є малоймовірним.

Щодо третього заваленого ризику, навіть з доводів клопотання, не кажучи вже про докази, залишається незрозумілим як підозрюваний може закінчити правопорушення у якому він підозрюється, за умови не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що правопорушення у вчиненні якого він підозрюється є закінченим. Також є нелогічними посилання в клопотанні в контенті того, що вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, може свідчити про схильність особи до вчинення інших кримінальних правопорушень, адже за такою логікою вчинення в умовах воєнного стану будь-якою особою, навіть тією, яка не притягалася в минулому до будь-якої відповідальності, будь-якого правопорушення, навіть необережного, має автоматично вказувати на схильність до вчинення злочинів, що апріорі є неправильним.

Отже, слідчий суддя погоджується з існуванням двох ризиків - щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду, а також впливу на певних свідків, однак ці ризики не є досить високими.

Окрім цього слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення обов`язкового елементу передбаченого п.4 ч.2 ст.183 КПК України, адже на момент події, як такого кримінального провадження ще не було, відповідно не було визначено і органом досудового розслідування, а дії ОСОБА_5 які виразились у невиконанні вимог про зупинку після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, могли бути викликані не його наміром переховуватися від органу досудового розслідування чи наміром перешкоджанню кримінальному провадженню, а ігноруванням правил і вимог проїзду блокпостів і також правил дорожнього руху, на що опосередковано свідчать, як пояснення самого підозрюваного, так і показання свідка ОСОБА_13 , а також факт складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи наведені вимоги кримінального процесуального закону, майновий стан підозрюваного, а також той факт, що він не проживає вдома, є військовослужбовцем, який на теперішній час проходить реабілітацію і наразі не виключається можливість того, що він буде визнаний придатним або обмежено придатним до несення військової служби, слідчий суддя вважає, що за вказаних умов щодо ОСОБА_5 найбільш доречним є застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків визначених ч.5 ст.194 КПК України, який досягне своєї мети і зможе нівелювати ризики доведені стороною обвинувачення у цьому провадженні.

Керуючись ст.ст.177-179, 184, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

в задоволенні клопотання начальника СВ про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, за місцем проживання, а після проходження відповідних реабілітаційних і медичних заходів, за умови його повернення до військової служби, не відлучатися з місця дислокації підрозділу у якому він проходить службу (за винятком випадків виконання бойових завдань) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, проходження служби і місця дислокації підрозділу;

4) утримуватись, від будь-якого спілкування щодо обставин кримінального правопорушення із потерпілим і свідками у вказаному провадженні.

ОСОБА_5 , роз`яснюється, що в разі невиконання вказаних обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язки на підозрюваного покладаються на два місяці.

Ухвала слідчого може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1