Справа № 165/1672/20 Провадження № 1-кп/165/51/23 q НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську, кримінальне провадження №0000251 від 05 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

встановив:

Нововолинським міським судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0000251 від 05 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів. У вищевказаному клопотанні прокурор зазначив, що ризики, які виправдовували застосування такого виду запобіжного заходу та передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшилися, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані судом та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказав на те, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, останній подав до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт в нічну пору доби за місцем його проживання. Наголосили на тривалому перебуванні обвинуваченого під вартою. Вважають, що з огляду на воєнний стан, який оголошенний в Україні, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України значно зменшились і до ОСОБА_4 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід. Крім того ОСОБА_4 вказав на те, що внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, він має намір вступити до лав ЗСУ, а тому йому слід змінити застосований запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 підтримала думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання захисника та обвинуваченого, вважає його необгрунтованим, зазначив, що ризики зазначені у його клопотанні, та передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, а тому більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

При вирішенні клопотання прокурора та захисника, суд враховує тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його вік, те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, немав легальних джерел доходів, є не одруженим, що в сукупності свідчить про недостатність його соціальних зв`язків для забезпечення належної процесуальної поведінки, а відтак судом встановлена можливість ухилення обвинуваченого від суду, незаконного його впливу на свідків, що не допитані в судовому засіданні, продовжуення вчинення інших кримінальних правопорушень. Вищенаведене в сукупності вказує на продовження існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею та судом при обранні та продовженні строку такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

При цьому суд враховує, що стороною захисту не спростовано ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує сторона обвинувачення.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж як тримання під вартою, не зможе запобігти і є недостатнім для запобігання ризикам, що існують на даній стадії судового розгляду та передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому продовжує строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк шістдесят днів.

Суд враховує вимоги ст.183 КПК України, а саме те, що при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно визначити розмір застави з врахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути непомірним для нього.

Оскільки відсутні обставини, передбачені ч.4 ст.183 КПК України, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначати йому заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є мінімальним.

Керуючись ст.177, ст.178, ст.183 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задоволити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 04 травня 2023 року до 02 липня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок №UA0002504, Банк - ДКСУ м.Київ, , МФО 820172, одержувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, та надати документ, що підтверджує внесення застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого, в разі внесення застави наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до суду;

не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця свого проживання чи роботи;

утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші докменти, що дають право на виїзд з України.

В разі внесення застави з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

Строк дії цієї ухвали встановити до 02 липня 2023 року включно.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1