Справа № 700/587/23
Провадження № 1-кп/700/99/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 , потерпілого: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаплинка Лисянського району Черкаської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, депутатом будь-яких рад не являється, раніше судимого : 01.09.2021 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України від відбуття покарання звільнений із іспитовим строком 2 роки, 16.03.2021 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.162 КК України до одного року обмеження волі,на підставі ст.. 75 КК України від відбуття покарання звільнений із іспитовим строком на один рік, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбачене ч.2 ст.289 КК України,

установив:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 01.09.2021 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений із іспитовим строком 2 роки, вирок вступив в законну силу 01.10.2021 року, 16.03.2021 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.162 КК України із покаранням обмеження волі на строк 1 рік на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений із іспитовим строком на 1 рік, вирок вступив в законну силу 16.04.2021 року, на шлях виправлення не став та в період не знятої та не погашеної законним шляхом судимості, під час відбуття покарання у вигляді іспитового строку вчинив повторно нове, умисне кримінальне правопорушення.

Так, він 02.05.2023 року близько 17-00 год., діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого використання транспортного засобу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу через незамкнені дверцята потрапив в салон автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/6418 від 19.06.2023 становить 22670 грн., незаконно заволодів даним транспортним засобом, який знаходився на узбіччі дороги біля домоволодіння по АДРЕСА_2 , після чого запустив двигун ключем, який знаходився в замку запалювання та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 22670 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що з потерпілим проживає по сусідству та підтримує дружні стосунки. В той день, 02 травня 2023 року з переселенцями вживав алкоголь, а коли проходили біля двору сусіда, то вони його спровокували сісти у автомобіль та поїхати до магазину. Він сів у автомобіль самостійно, ключ був у замку запалювання, завів автомобіль і проїхавши кількасот метрів застряг у калюжі, намагався виїхати, але згодом приїхала поліція. Він хотів лише проїхати до магазину та повернутись назад і поставити автомобіль, раніше у даному автомобілі їздив у якості пасажира. Про вчинене шкодує, розкаюється та просить суворо не карати.

Допитаний потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 02 травня 2023 року з внучкою вийшов на вулицю та побачив, що немає машини, подивився у гаражі теж не було, тоді дружина викликала поліцію, оскільки вони були у сусідньому селі, то швидко приїхали та застали ОСОБА_4 в його автомобілі недалеко від подвір`я. Просить обвинуваченого суворо не карати, жодних претензій не має, пробачив його, характеризує виключно позитивно.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засором, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характеризуючі дані на винну особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в місцях позбавлення волі, оскільки злочин ним вчинено під час відбуття покарання у період іспитового строку.

Разом з тим, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Зважаючи на вказане, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого щодо призначення якомога меншого покарання, суд дійшов до переконання щодо необхідності при призначенні покарання за ч. 2 ст. 289 КК України застосувати ст.69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі покарання, передбаченої санкцією вказаної статті, у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання необхідно частково приєднати покарання, призначене за вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 01.09.2021 року у вигляді одного місяця позбавлення волі.

Враховуючи, що автомобіль, яким незаконно заволодів обвинувачений було повернуто власнику, суд не вбачає підстав для застосування такого виду додаткового покарання як конфіскація майна.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно залити без змін, до набрання вироком законної сили.

Витрати за проведення експертизи в розмірі 956,00 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого.

Речові докази у справі: автомобіль марки «ВАЗ», моделі 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1191 року випуску, який переданий під схоронне зберігання потерпілому ОСОБА_5 необхідно залишити потерпілому Компакт-диск DVD+R TITANUM із номером із відео записом фіксації вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, сім змивів із автомобіля за допомогою марлевого тампону, які в подальшому поміщено до семи окремих паперових конвертів НПУ ГСУ , два сліди папілярних візерунків та дактилокарта, заповнена на ім`я ОСОБА_4 , які поміщено до спец-пакету МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА № 5429997, змиви із лівої та правої руки ОСОБА_4 , які поміщені до окремих паперових конвертів, одне мікро накладення, яке вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області необхідно залишити в матеріалах справи .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2021 року у виді одного місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття три роки сім місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту фактичного затримання 02 травня 2023 року

Речові докази у справі: автомобіль марки «ВАЗ», моделі 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1191 року випуску, який переданий під схоронне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити потерпілому. Компакт-диск DVD+R TITANUM із номером із відео записом фіксації вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, сім змивів із автомобіля за допомогою марлевого тампону, які в подальшому поміщено до семи окремих паперових конвертів НПУ ГСУ , два сліди папілярних візерунків та дактилокарта, заповнена на ім`я ОСОБА_4 , які поміщено до спец-пакету МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА№ 5429997, змиви із лівої та правої руки ОСОБА_4 , які поміщені до окремих паперових конвертів, одне мікро накладення, яке вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області - залишити в матеріалах справи .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в розмірі 956,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 376 КПК України копію негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1