Справа № 172/1199/22
Провадження № 1-кп/191/38/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 05.09.2022 року, за обвинувальним актом та угоду про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Чаплине, Васильківського району, Дніпропетровської області громадянина України, з середньо-технічною освітою, на утриманні має троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , не маючи дозволу, передбаченого «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевозки та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженого наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., у серпні 2022 року (більш точного часу та дати встановити слідством не виявилось можливим), перебуваючи на колишніх очисних спорудах, що розташовані на околиці смт. Чаплине, Синельниківського (Васильківського) району Дніпропетровської області, де на ґрунті побачив полімерний пакет, в якому знаходилась ручна осколкова граната «РГД-5». Після чого, будучи обізнаним в призначенні вказаного предмету та протизаконності своїх дій, ОСОБА_7 взяв вищевказаний пакет з ручною осколковою гранатою «РГД-5», тим самим придбав вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу, після чого переніс їх за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу та без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння, зберігання, вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, ОСОБА_7 , 04 вересня 2022 року знаходився в стані алкогольного сп`яніння за місцем власного мешкання за адресою АДРЕСА_1 , де на тлі постійних неприязних відносин з ОСОБА_5 , з метою помсти за тривалі образи з боку останнього, у ОСОБА_7 виник протиправний намір на умисне пошкодження майна ОСОБА_5 загально-небезпечним способом, тобто шляхом вчинення вибуху придбаної ручної осколкової гранати «РГД-5».

Реалізуючи свій протиправний намір, 04.09.2022 року близько 21 год. 10 хв., ОСОБА_7 взявши з собою раніше придбану ручну осколкову гранату «РГД-5», прибув до території садиби розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка межує з територією садиби ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , з якої дістався тильної сторони садиби ОСОБА_5 .

Далі, через суттєвий для нього привід, ОСОБА_7 достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, передбачаючи при цьому суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розташувавшись біля хвіртки з тильної сторони території садиби ОСОБА_5 , тримаючи при собі ручну осколкову гранату «РГД-5», - від`єднав від неї чеку, кинувши її у двір ОСОБА_5 , тим самим застосував заздалегідь придбаний вибуховий пристрій, в результаті чого, відбувся вибух.

Внаслідок вибуху, уламками гранати було пошкоджено майно сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , яке знаходилося у дворі садиби, а саме: зовнішнє пластикове покриття бічних та тильної стін будинку, труб зовнішнього водовідведення, секцій паркану із метало-профілю алюмінієвої бочки, зовнішніх стін та двостулкових воріт автогаражу, чим заподіяно майнового збитку потерпілим на загальну суму 9 431,28 гривень.

Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - умисне пошкодження майна, вчинене шляхом вибуху.

22 грудня 2022 року між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000159 від 22.12.2022, та підозрюваним ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КК України, яка скріплена підписами сторін, та згідно умов якої ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.194 КК України, щиросердечно розкаявся, сприяв найскорішому закінченню досудового розслідування та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Від потерпілого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 надійшли заяви про те, що вони не заперечують проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним. Сторонами узгоджено вид та міру покарання: за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.194 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_7 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк. В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_7 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просить затвердити угоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що винуватість визнав добровільно із розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України. ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання та на звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити.

Потерпілі у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочину), передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України, які згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяви потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до яких останні надали згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.

У ч.1 ст.475 КПК України зазначено, що суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та КК України.

Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень ст. ст.50, 65-67 КК України з урахуванням характеру та тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, сприяння найскорішому закінченню досудового розслідування, повне відшкодування майнової шкоди на стадії досудового розслідування.

З огляду на викладене, укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства; дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; узгоджена міра покарання відповідає покаранню, встановленому санкціями ч. 1 ст.263, ч.2 ст.194 КК України, та загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Згідно з ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин, укладена між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню. Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджену сторонами міру покарання: за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.194 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_7 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 4 (чотири) роки позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертизи згідно ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, ч. 2 ст.373, ст. ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 грудня 2022 року, укладену між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та підозрюваним ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочину), передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_7 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-15 (п`ятнадцять) гільз 5,45 мм калібру і первинне упакування у спеціальному пакеті №3645037 (т.2 а.с. 97,99), 45 патронів калібру 5,45 мм, 6 стріляних гільз калібру 5,45 мм та первинну упаковку у спеціальному пакеті №3896645 (т.2 а.с.110,112); первинну упаковку, п`ять патронів калібру 7,62 мм , дві експериментально стріляні гільзи калібру 7,62 мм, упаковані в сейф-пакет №5359850 (т.2 а.с.123,125); змиви з обох рук ОСОБА_7 з первинним упакуванням у сейф-пакеті №1176059 (т.2 а.с.139-141), металеві фрагменти опечатані в спец пакет №SUD3018571 з білою біркою №L36317295 CONTROL (т.2 а.с.216-219) знищити;

-Диск з відеозаписом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 (т.2 а.с. 49); диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного (т.3 ас.3) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення судової експертизи зброї від 26.09.2022 №СЕ-19/104-22/27813-БЛ, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять гривень дванадцять копійок), витрати на проведення судової експертизи зброї від 23.09.2022 №СЕ-19/104-22/27808-БЛ, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 1132,68 грн. (одна тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок); витрати на проведення судової експертизи зброї від 21.09.2022 №СЕ-19/104-22/27806-БЛ, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять гривень дванадцять копійок); витрати на проведення судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу від 16.09.2022 №СЕ-19/104-22/27942-ФХВР, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 1510,24 грн. (одна тисяча п`ятсот десять гривень дванадцять чотири копійки); витрати на проведення судової експертизи від 28.09.2022 №КСЕ-19/104-22/27884-ВТХ, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 1510,24 грн. (одна тисяча п`ятсот десять гривень дванадцять чотири копійки); на користь держави в особі: Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (адреса: 49033, м. Дніпро, тупик Будівельний, 1).

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №3452/22 від 22.11.2022 року в розмірі 560,00 грн. (п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. (одержувач: ОСОБА_12 р/р КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 ).

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_7 про те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1