Справа № 204/9935/23
Провадження № 1-кс/204/2377/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000430 від 01.06.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 422 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000430 від 01.06.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 422 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000430 від 01.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 422 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно повідомлення СІЗ ДВКР України ОСУВ Таврія, в ході здійснення контр розвідувального забезпечення національних військових формувань України, отримані дані щодо розголошення відомостей військового характеру, що становлять державну таємницю окремими посадовими особами 82 одшбр ОТУ «Марун», які підпорядковані ОСУВ Таврія. Зокрема встановлено, що 24.05.2023 близько 13:44 год. перебуваючи в населеному пункті с. Добровілля, Васильківського району, Дніпропетровської області начальником штабу 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використовуючи власний мобільний телефон, через багатоплатформовий месенджер «Signal» в спільну групу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », було переслано ряд фотоматеріалів на яких зображені інші військовослужбовці частини на фоні графічного оперативного (бойового) документу (плівці-оверлеї) в поєднанні з топографічною картою де була нанесена обстановка із наступальними діями бригадних підрозділів. За результатами експертної оцінки матеріальних носіїв інформації встановлено, що відомості, які містяться в графічному оперативному (бойовому) документів військової частини (плівці-оверлеї) в поєднанні з топографічною картою, а саме: відомості про зміст документів з управління військами, які розкривають за окремими показниками питання підготовки, організації ведення бойових дій, розташування військ (сил), у цілому щодо бригади становлять державну таємницю у сфері оборони, відповідають ст. 1.1.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю та мають ступінь секретності «Таємно». 28.06.2023 в ході обшуку транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , що перебував за адресою АДРЕСА_1 виявлено мобільний телефон iPhone 11, IMEI НОМЕР_3 sim-картою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_4 . 28.06.2022 зазначений вище мобільний телефон, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він являється предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, а також об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього. На підставі викладеного вище, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд справи без повідомлення власника майна відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.

Від слідчого надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Вважаю за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000430 від 01.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 422 КК України.

Також встановлено, що постановою слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 від 28.06.2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000430, наступне майно: мобільний телефон iPhone 11, IMEI НОМЕР_3 sim-картою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_4 .

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000430 від 01.06.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 422 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон iPhone 11, IMEI НОМЕР_3 sim-картою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_4 , шляхом накладення заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1