Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5650/23
Номер провадження 1-кс/711/1561/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшої слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_2 , погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000022 від 17.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча ВРОТЗ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження № 0000022 від 17.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ВРОТЗ СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 17.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.02.2023 № 34 ОСОБА_4 прийнято на роботу та призначено на посаду адміністратора групи зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Збройні Сили України», особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу та прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

24.02.2022 російська федерація здійснила відкриту агресію проти України, у зв`язку з чим, з моменту видання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває по теперішній час.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють, в тому числі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади. Громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог абз. 1, 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Крім цього, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України.

Згідно з положеннями статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, в тому числі працівникам територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

До того ж, впродовж травня - червня 2023 року до ОСОБА_5 під підпис доведені вище зазначені вимоги Закону України «Про запобігання корупції», а також вимоги статей Кримінального кодексу України, в тому числі, які передбачають відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 КК України.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 , працюючи на посаді адміністратора групи зв`язку підрозділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи обізнаною про порядок призову та можливі шляхи для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та обізнаною щодо підстав звільнення від призову на військову службу у воєнний час громадян, маючи досвід та службові зв`язки, що надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, усупереч положень вищевказаного законодавства, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Згідно ст.ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. На військових посадових осіб поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про Збройні Сили України» комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та призовом громадян на військову службу забезпечує Кабінет Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України визначено, що Міністерство оборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Згідно із абзацом 16 ст. 1 Закону України «Про оборону України», до органів військового управління віднесено і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

До того ж, постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» (далі Положення) Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації

Відповідно до п. 8 Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Пунктом 9 Положення визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, окрім іншого, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, розробляють плани проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, удосконалення системи оповіщення, збору та поставки зазначених мобілізаційних ресурсів на відповідній території, ведуть на відповідній території облік підприємств, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань, а також облік людських і транспортних ресурсів, призначених для задоволення потреб оборони держави, здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час тощо.

Абзацами 8, 16 п. 11 Положення визначено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік та беруть участь у підготовці та беруть участь у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони у відповідному районі територіальної оборони.

Враховуючи положення ст.ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якими визначено, що військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством, беручи до уваги те, що на військових посадових осіб поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», з урахування примітки до ст. 369-2 КК України, начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 є особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Крім цього, відповідно до п.п. 1.1, 1.2. глави 1 розділу I «Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 (надалі Положення), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних. Військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей, військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом.

Пункт 2.1 глави 2 розділу I Положення передбачає, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Відповідно до п.п. 2.6.3 пункту 2.6 глави 2 розділу I Положення, до складу ВЛК, що створюється у військовому комісаріаті, територіальному центрі комплектування, лікарі і секретар комісії залучаються з місцевих лікувально-профілактичних закладів рішенням голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради) за погодженням із головою відповідної штатної ВЛК регіону.

Пунктами 3.1, 3.3. глави 3 розділу II Положення визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів, при цьому, військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах.

Згідно з п. 23.5 глави 23 розділу II Положення після закінчення огляду кожний лікар записує в картку обстеження та медичного огляду діагноз та висновок щодо ступеня придатності до військової служби, відповідну статтю Розкладу хвороб, дату огляду та підписує висновок із зазначенням свого прізвища та ініціалів і скріплює особистою печаткою. За результатами медичного обстеження ВЛК приймає остаточне рішення щодо ступеня придатності кандидата за станом здоров`я до військової служби.

Підпунктом «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що службові особи інших державних органів є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління зі спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Статтею 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Ураховуючи вищевикладене, члени військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 , які залучені для медичного огляду військовозобов`язаних, на період призову, тимчасово наділені функціями представників влади за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, тобто останні також є уповноваженими на виконання функцій держави особами.

Відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.03.2022 № 23-6855/0/6-22-вих, прийнятого у відповідності до Указу Президента від 24.02.2022 № 64/2022, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, заборонено на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років.

Так, ОСОБА_6 будучи визнаним військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 обмежено придатним до проходження військової служби, маючи на меті на законних підставах виїхати за межі України та пройти лікування, оскільки перебував на обліку у лікаря психіатра, 14.07.2023 звернувся до раніше знайомої йому ОСОБА_4 , з метою отримання консультації стосовно законного порядку виїзду за межі державного кордону України в період дії правового режиму воєнного стану. Однак, у цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 та голову військово-лікарської комісії цього ж ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кола повноважень яких входить прийняття остаточного рішення щодо придатності осіб за станом здоров`я до військової служби, що в свою чергу виключає підстави призову на військову службу під час мобілізації та надає право на виїзд за межі державного кордону України.

14.07.2023 приблизно в обідній час, перебуваючи поблизу ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 дізнавшись, що ОСОБА_6 є особою, визнаною обмежено-придатною для проходження військової служби під час мобілізації, запевнила ОСОБА_6 , що не зважаючи на вказані обставини, вона за попередньою домовленістю з начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , зможе вирішити з ним питання щодо постановки ОСОБА_6 на військовий облік в районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, заздалегідь вирішити питання про визнання ОСОБА_6 непридатним до проходження військової служби за станом здоров`я, та прийняття остаточного рішення про видачу ОСОБА_6 переліку документів, які будуть підставою для виїзду такої категорії громадян за кордон, при цьому вказала, що вартість цієї послуги становитиме не менше 5 800 доларів США. та надала час ОСОБА_6 для міркування.

Надалі ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність дій службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17.07.2023 звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення та почав діяти під контролем правоохоронних органів.

У подальшому, 31.07.2023, близько 17 год. 30 хв., за попередньою домовленістю ОСОБА_4 зустрілася із ОСОБА_6 поблизу з Уманським лікеро-горілчаним заводом, який розташований за адресою: м. Умань, вул. Успенська, 27. В ході вказаної зустрічі, ОСОБА_4 , ретельно маскуючи свою протиправну діяльність повідомила ОСОБА_6 про те, що б він розмовляв тихо, мотивуючи це можливістю документування їхньої зустрічі працівниками правоохоронних органів. Так, остання, переглянувши надані ОСОБА_6 копії документів, а саме: копію паспорта, довідку про проходження ВЛК та інші довідки, сказала, що надані документи ОСОБА_6 їй не потрібні, так як останньому, виготовлять нові документи, з якими він, тобто ОСОБА_6 матиме змогу безперешкодно виїхати за межі державного кордону України. Окрім того, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 про необхідність надати їй копії всіх сторінок паспорта громадянина України, та запевнила ОСОБА_6 , що останньому не потрібно нікуди з`являтись та проходити медичні огляди у лікарів.

У ході вищевказаної зустрічі, 31.07.2023 ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, перебуваючи поблизу з Уманським лікеро-горілчаним заводом, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , близько 17 год. 38 хв., отримала від ОСОБА_6 першу частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 5500 доларів США, які 31.07.2023 встановленим порядком працівниками правоохоронних органів були вручені ОСОБА_6 для документування протиправної діяльності фігурантки, зокрема, в якості завдатку щодо вчинення обіцяних дій та неправомірних намірів ОСОБА_4 , а саме за здійснення нею впливу на начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також на голову та членів військово-лікарської комісії цього ж ІНФОРМАЦІЯ_2 за оформлення та видачу документів, які надають законні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та перетин державного кордону України.

Окрім того, в ході вказаної зустрічі, ОСОБА_4 висловила свої обурення, що ОСОБА_6 передав їй лише грошові кошти в сумі 5500 доларів США, та наголосила на необхідність додатково надати їй грошові кошти в сумі 700 доларів США у строк не пізніше 10 робочих днів, мотивуючи це тривалістю виготовлення документів, а також повідомила про необхідність надання їй у строк до 01.08.2023 додатково 6 фотокарток ОСОБА_6 формату 3х4 см, копію закордонного паспорту, копію паспорта громадянина України та копію картки платників податків фізичної особи.

У подальшому, 01.08.2023, близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 зустрілась в парковій зоні по АДРЕСА_2 з ОСОБА_6 , забрала у останнього раніше обумовлені копії документів та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання для себе неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , додатково пообіцяла останньому за грошові кошти вплинути на начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також на голову та членів військово-лікарської комісії цього ж ІНФОРМАЦІЯ_2 за оформлення та видачу документів, які надають законні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та перетин державного кордону України.

Продовжуючи свої дії, в невстановлений на даний час в ході досудового розслідування час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на виконання попередніх домовленостей здійснила вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 та головою військово-лікарської комісії ОСОБА_7 , від яких отримала оформлені документи про непридатність ОСОБА_6 до військової служби під час мобілізації з виключенням з військового обліку у зв`язку з хворобою, при цьому ОСОБА_6 будь-якого медичного огляду не проходив та в м. Одеса впродовж липня-серпня 2023 року не перебував.

В подальшому, 14.08.2023 о 12 год. 55 хв., ОСОБА_4 після передачі нею ОСОБА_6 довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 про непридатність до військової служби ОСОБА_6 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на ім`я останнього, та після отримання нею грошових коштів у сумі 700 доларів США, затримано у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, її протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 700 доларів США вилучено.

Вказану неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 5 500 доларів США ОСОБА_4 отримала від гр. ОСОБА_6 для себе за позитивне вирішення нею питання, зокрема, за здійснення нею впливу на голову, членів військово-лікарської комісії та начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто осіб уповноважених на виконання функцій держави, на прийняття останніми рішення про визнання ОСОБА_6 непридатним до проходження військової служби за станом здоров`я, оформлення та видачу документів, які надають законні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та перетин державного кордону України.

Крім цього, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, з урахуванням вище викладених обставин, використовуючи правовий режим воєнного стану на території України, введений через збройну агресію російської федерації проти України та заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, шляхом усунення перешкод та наданням вказівок сприяла у незаконному переправленні через державний кордон України ОСОБА_6 , за наступних обставин.

31.07.2023, близько 17 год. 30 хв., за попередньою домовленістю ОСОБА_4 зустрілася із ОСОБА_6 поблизу з Уманським лікеро-горілчаним заводом, який розташований за адресою: м. Умань, вул. Успенська, 27, під час якої, вона діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, віддала вказівку ОСОБА_6 перетнути державний кордон України впродовж 12 днів, після передачі нею обумовлених документів, які надають законні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та перетин державного кордону України, при цьому, остання зазначила, що ОСОБА_6 за 2 дні до перетину ним державного кордону повинен попередити її про це в обов`язковому порядку, мотивуючи це необхідністю попередження зміни (особового складу) контрольно-пропускного пункту про запланований перетин ОСОБА_6 державного кордону України. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 повідомила про необхідність надання їй 700 доларів США за вирішення вказаного питання, та попередила, що у разі відмови від надання грошових коштів, ОСОБА_6 , навіть за наявності вказаних обумовлених документів, без її відома не зможе перетнути державний кордон України, нащо ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився.

У подальшому, 01.08.2023, близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 зустрілась в парковій зоні по вул. Незалежності в м. Умань з ОСОБА_6 , забрала у останнього раніше обумовлені копії документів та реалізуючи свій злочинний умисел, віддала вказівку ОСОБА_6 перетнути державний кордон України, після передачі нею обумовлених документів, які надають законні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та перетин державного кордону України, в контрольно-пропускному пункті «Паланка» та перетнути державний кордон в Республіку Молдова, нащо ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився.

У подальшому, 14.08.2023, близько 12 год. 45 хв., ОСОБА_4 перебуваючи поблизу будинку № 4 по вул. Тютюнника в м. Умань, зустрілась з ОСОБА_6 та в ході вказаної зустрічі чітко окреслила подальші дії ОСОБА_6 та вказала на необхідність ОСОБА_6 в найкоротший термін перетнути державний кордон України.

Зокрема, в ході розмови ОСОБА_4 вказала Добрянському, що останній повинен придбати квиток на автобус з Одеси до Молдови та виїхати за межі державного кордону України через контрольно-пропускний пункт «Паланка» та перетнути державний кордон в Республіку Молдова. Окрім того, ОСОБА_4 наголосила на тому, що за два дні до перетину державного кордону України ОСОБА_6 має про це обов`язково попередити ОСОБА_4 , щоб остання дізналась, які саме працівники будуть на зміні контрольно-пропускного пункту «Паланка», для можливості вирішення нею питання безперешкодного проходження митного контролю та сказала, що під час проходження останнього, ОСОБА_6 потрібно буде вийти з автобусу, на якому він прямуватиме та після перевірки документів його пересадять на інший автобус, що буде прямувати до м. Кишинева, після чого сказала, що після того як він прибуде до м. Кишинів, то може робити, що забажає.

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 запевнила ОСОБА_6 про те, що документи, які нею надані ОСОБА_6 справжні, тобто офіційні. Разом з цим, попередила останнього, що у разі перетину державного кордону України та поставлення запитань представниками Державної прикордонної служби України щодо джерела походження документів, ОСОБА_6 повинен відповісти їм, що він ніби-то працює в м. Одеса, де йому представники роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 вручили повістку, на підставі якої він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_9 та пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої його визнано непридатним до проходження військової служби, після чого ним, тобто ОСОБА_6 , були отриманні зазначені документи.

До того ж, ОСОБА_4 14.08.2023 неодноразово наголошувала ОСОБА_6 про необхідність перетину ним державного кордону України у строк до 17.08.2023, мотивуючи це перевіркою правоохоронних органів на вказаному напрямі роботи та вказівкою Президента України звільнення всіх керівників районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Після надання вищевказаних вказівок, спрямованих на безперешкодний перетин кордону України, ОСОБА_4 передала ОСОБА_6 довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 про непридатність до військової служби ОСОБА_6 № 146/2/57 від 05.07.2023 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на ім`я останнього, чим також усунула перешкоду у перетині останнім державного кордону України, за що перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , близько 12 год. 54 хв., діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, отримала від гр. ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 700 доларів США, які 14.08.2023 встановленим порядком працівниками правоохоронних органів були вручені ОСОБА_6 для документування протиправної діяльності фігурантки, відразу після чого ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення.

Сума загальної неправомірної вигоди, яку отримала ОСОБА_4 складає 6 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить в національній валюті 226 725, 32 грн. З них, неправомірну вигоду в сумі 5 500 доларів США ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_6 під час першої зустрічі 31.07.2023, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить в національній валюті 201 127, 3 грн.

14.07.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме:

- в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України;

- у сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України шляхом усунення перешкод та наданням вказівок, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ініціатор клопотання зазначає, що в матеріалах даного кримінального провадження достатньо доказів підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, а саме: допит свідка ОСОБА_6 , постанова про залучення до конфіденційного співробітництва, додаткові допити свідка ОСОБА_6 , протоколи огляду, помітки та вручення грошових коштів від 31.07.2023 та 14.08.2023, протокол затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, протокол відкритого фіксування від 14.08.2023 та інші матеріали кримінального провадження.

Згідно ст. 12 КК України злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 , а саме: злочин передбачений ч. 2 ст. 369-2 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів; злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за його вчинення санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП № НОМЕР_2 , зареєстровано наступне нерухоме майно:

земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:0124, площею 0,0616 га, на підставі договору купівлі-продажу № 2546 від 26.12.2022;

земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:0123, площею 0,0603 га, на підставі договору купівлі-продажу № 2544 від 26.12.2022.

Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, та у разі ухвалення судом обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної, а тому слідча за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді з даним клопотанням.

До початку судового засідання слідча ОСОБА_2 надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд даного клопотання без її участі. Також зазначила, що клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України не прибуття в судове засідання слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

У судове засідання інші особи не викликалися, оскільки органом досудового розслідування доведена така необхідність для забезпечення накладення арешту на майно, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши зміст клопотання, матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

14.07.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 (одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави), ч. 3 ст. 332 КК України (сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України шляхом усунення перешкод та наданням вказівок, вчиненому з корисливих мотивів).

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Пунктом 3 частини 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №343505781 та №343505664 від 21.08.2023, за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП № НОМЕР_2 , зареєстровано нерухоме, а саме:

земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:0124, площею 0,0616 га, на підставі договору купівлі-продажу № 2546 від 26.12.2022;

земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:0123, площею 0,0603 га, на підставі договору купівлі-продажу № 2544 від 26.12.2022.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, в даному випадку обмеження права власності шляхом накладення арешту на майно, належне підозрюваній на праві приватної власності цілком відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тож, у даному випадку, саме не накладення арешту на майно, належне підозрюваній на праві приватної власності, може призвести до подальшого його відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить виконання покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку, а тому клопотання підлягає до задоволення шляхом заборони розпорядження належного підозрюваній ОСОБА_4 майна, що забезпечить виконання можливого покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшої слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_2 , погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000022 від 17.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 17.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 на майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП № НОМЕР_2 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме на:

земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:0124, площею 0,0616 га, на підставі договору купівлі-продажу № 2546 від 26.12.2022;

земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:0123, площею 0,0603 га, на підставі договору купівлі-продажу № 2544 від 26.12.2022.

Заборонити розпоряджатись вищевказаним майном, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду додаткового покарання, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала суду не пізніше наступного дня з дня оголошення надсилається особі, яка не була присутня в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1