Справа № 932/1930/23
Провадження № 1-кс/932/720/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000525 від 23.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000525 від 23.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на вилучені під час обшуку речові докази, шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження майном, а саме мобільний телефон марки «IPHONE XR» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету «PSP 1025239»; предмет схожий на корпус гранати РГД 5 з маркуванням «167-77Т», поміщено до пакету АВ 1011702; предмет схожий на УЗРГМ з маркуванням 30-83 УЗРГМ-2583, який поміщено до пакету АВ 1011469; з корпусу гранати вилучено 1 слід папілярного візерунку на ліпку стрічку та поміщено до паперового пакету.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000525 від 23.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

23.02.2023 року у період часу з 15:01 по 15:38 за адресою м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького 87, відповідно до ст.ст. 40.104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, затримано особу ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у незаконному поводженні зі зброєю бойовими припасами

вибуховими речовинами.

В ході проведення затримання було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «IPHONE XR» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» НОМЕР_3 поміщено до спец. пакету «PSP 1025239», предмет схожий на корпус гранати РГД 5 з маркуванням «167-77Т», поміщено до пакету АВ 1011702, предмет схожий на УЗРГМ з маркуванням 30-83 УЗРГМ-2583, який поміщено до пакету АВ 1011469, з корпусу гранати вилучено 1 слід папілярного візерунку на липку стрічку поміщено до паперового конверту.

Вищевказані вилучені речі, згідно ст. ст. 98, 100 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

3 урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та досягнення дієвості у слідчого виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на зазначені вище речі, у вигляді позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ними.

У судове засідання слідчий не з`явився. Просить суд розглянути клопотання за відсутності учасників провадження.

Власник майна про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_6 через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглянути клопотання за її відсутності та відсутності власника майна. Окрім того, заперечувала проти задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон.

Відповідно до ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. (ч. 1ст. 170 КПК України).

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3ст. 132 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000525 від 23.02.2023року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України за фактом носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, до вчинення кого може бути причетний ОСОБА_5 .

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.02.2023 року, в ході обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPHONE XR» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» НОМЕР_3 поміщено до спец. пакету «PSP 1025239», предмет схожий на корпус гранати РГД 5 з маркуванням «167-77Т», поміщено до пакету АВ 1011702, предмет схожий на УЗРГМ з маркуванням 30-83 УЗРГМ-2583, який поміщено до пакету АВ 1011469, з корпусу гранати вилучено 1 слід папілярного візерунку на липку стрічку поміщено до паперового конверту.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор серед іншого має право тимчасово вилучати речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зокрема використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Обшук підозрюваного ОСОБА_5 проведено 23 лютого 2023 року, з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до суду того ж дня, отже, клопотання про арешт майна подано з дотриманням строку, визначеного абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Постановою слідчого СВ Дніпровського РУП ГУН в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 23.02.2023 мобільний телефон марки «IPHONE XR» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» НОМЕР_3 поміщено до спец. пакету «PSP 1025239», предмет схожий на корпус гранати РГД 5 з маркуванням «167-77Т», поміщено до пакету АВ 1011702, предмет схожий на УЗРГМ з маркуванням 30-83 УЗРГМ-2583, який поміщено до пакету АВ 1011469, з корпусу гранати вилучено 1 слід папілярного візерунку на липку стрічку поміщено до паперового конверту - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000525 та поміщено до камери схову Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на зберігання.

Необхідність накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно обумовлена тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження надасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження та проведення експертних досліджень, а не накладення арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження, та встановлення винних у його вчиненні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вилучені у ході особистого обшуку ОСОБА_5 речі, а саме: предмет схожий на корпус гранати РГД 5 з маркуванням «167-77Т», поміщено до пакету АВ 1011702, предмет схожий на УЗРГМ з маркуванням 30-83 УЗРГМ-2583, який поміщено до пакету АВ 1011469, з корпусу гранати вилучено 1 слід папілярного візерунку на липку стрічку поміщено до паперового конверту, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, містять інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказане дає підстави для висновку, що ці речі можуть бути доказом у кримінальному провадженні № 0000525 від 23.02.2023.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слідчого в цій частині про арешт тимчасово вилученого майна з метою збереження його як речового доказу є обґрунтованими.

З урахуванням характеру кримінальних правопорушень, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що вказані речі можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цього майна, що унеможливить його подальше використання під час доказування у сукупності з іншими доказами, тому на них слід накласти арешт.

Що стосується клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «IPHONE XR» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» НОМЕР_3 поміщено до спец. пакету «PSP 1025239», що вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_5 , то такі вимоги слідчий суддя вважає необґрунтованими.

Так, зміст клопотання про арешт майна не містить конкретної підстави і мети арешту мобільного телефону марки «IPHONE XR» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» НОМЕР_3 поміщено до спец. пакету «PSP 1025239» ніяк цього не обґрунтовано, не зазначено, чи відповідають вказане майно критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, якщо так, то до яких саме та на якій підставі. Відтак, необхідності у накладенні арешту на вказане майно в даному кримінальному провадженні слідчим суддею не встановлено.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000525 від 23.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку речові докази, шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження майном, а саме:

-предмет схожий на корпус гранати РГД 5 з маркуванням «167-77Т», поміщено до пакету АВ 1011702;

-предмет схожий на УЗРГМ з маркуванням 30-83 УЗРГМ-2583, який поміщено до пакету АВ 1011469;

-з корпусу гранати вилучено 1 слід папілярного візерунку на ліпку стрічку та поміщено до паперового пакету.

У задоволенні клопотання про накладення арешту на мобільний телефон марки «IPHONE XR» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету «PSP 1025239» - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ