УХВАЛА

21 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 360/1605/17

провадження № 51-3895 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

До Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга засудженої, за змістом якої порушується питання про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 вказує, що ухвалою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року її апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. На виконання цієї ухвали 10 листопада 2021 року вона направила до суду уточнену апеляційну скаргу, після чого тривалий час чекала повідомлення з суду про дату, час та місце слухання справи. Однак у травні 2023 року, у зв`язку із блокуванням банківської картки, їй стало відомо про накладення арешту на її рахунки Бородянським ВДВС, у якому на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з неї судових витрат по даному кримінальному провадженні за вироком від 23 вересня 2021 року. Після чого, звернувшись до Бородянського районного суду Київської області довідалась, що ухвалою апеляційного суду від 16 листопада 2021 року її апеляційну скаргу повернуто. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з усіма доданими до неї матеріалами суд їй не повернув. Також вказує, що з 24 лютого 2022 року на протязі тривалого часу не могла довідатись про результати розгляду її апеляційної скарги, так як у зв`язку із бойовими діями на території району, разом із сім`єю виїхала за межі області та тривалий час перебувала в евакуації. Наведені обставини завадили оскаржити ухвалу апеляційного суду у встановлений строк, а тому просить поновити їй строк на касаційне оскарження.

Дослідивши доводи клопотання та долучені матеріали, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

За приписами ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як слідує із матеріалів за касаційною скаргою, ухвалою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2021 року повернуто особі, яка її подала, при цьому примірник даної ухвали оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 18 листопада 2021 року.

Таким чином, з урахуванням положень статей 115, 116, 426 КПК України, початок перебігу строку на касаційне оскарження для засудженої ОСОБА_4 , яка вироком місцевого суду звільнена від відбування покарання, рахується із наступного дня після проголошення ухвали апеляційного суду і останнім днем цього строку було 17 лютого 2022 року (четвер).

Однак, із даною касаційною скаргою засуджена звернулася лише 26 липня 2023 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, при цьому порушує питання про його поновлення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 117 КПК Українипередбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були, чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Наведені засудженою у клопотанні доводи про необхідність поновлення їй строку на касаційне оскарження Верховний Суд не визнає поважними з огляду на таке.

При вирішенні цього питання Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом трьохмісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження слідує, що ОСОБА_4 не наведено будь-яких обставин, які б незалежали від їй волевиявлення, та були б пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що завадили своєчасно звернутися з касаційною скаргою.

Разом з тим, Верховний Суд не може визнати поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження посилання засудженої на обставини, за яких вона у травні 2023 року дізналась про наявність оскаржуваної ухвали апеляційного суду, з огляду на таке: по-перше, тримісячний строк на касаційне оскарження судового рішення є досить тривалим та достатнім, щоб зацікавлена особа могла реалізувати своє право на апеляційне оскарження; по-друге, час, який минув з моменту завершення строку на касаційне оскарження становить понад 1 рік 5 місяців; по-третє, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень та відповідно до наданої ОСОБА_4 копії оскаржуваної ухвали це судове рішення оприлюднено 18 листопада 2021 року, що свідчить про можливість у будь-яких час у межах строку на касаційне оскарження ознайомитися із результатами апеляційного розгляду за належної зацікавленості у цьому; по-четверте, клопотання не містить жодних аргументів про вжиття засудженою будь-яких розумних заходів для того щоб дізнатися про результати апеляційного розгляду та щоб реалізувати своє право на касаційне оскарження в межах процесуального строку.

Неспроможними є доводи ОСОБА_4 про відсутність оскаржуваної ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки за даними вказаного реєстру, за параметром пошуку «справа №» та зазначенні єдиного унікального номеру цієї кримінальної справи № 360/1605/17, електронний примірник оскаржуваної ухвали опубліковано за посиланням https://reestr.court.gov.ua/Review/101123729. Водночас, як слідує із копії оскаржуваної ухвали, доданої засудженою до касаційної скарги, електронний примірник даної ухвали оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 18 листопада 2021 року.

Разом з цим, посилання засудженої на неможливість дізнатися про результати розгляду її апеляційної скарги з 24 лютого 2022 року через військові дії є неспроможним, оскільки такі обставини виникли після завершення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення засудженій ОСОБА_4 пропущеного строку на касаційне оскарження судового рішення.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити засудженій ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги, касаційну скаргу повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3