Справа № 541/777/23
Провадження № 1-кс/541/469/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання заступника начальника СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000893 від 01.11.2022 року щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 06.04.2022 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,

Встановив:

09 травня 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що термін дії запобіжного заходу закінчується 14.05.2023р., досудове розслідування не завершено, ризики які існували на час обрання запобіжного заходу продовжують існувати.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити та продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки досудове розслідування кримінального провадження не завершено, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що ризики, зазначені в клопотанні не доведені, при цьому ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає з мамою, яка має інвалідність 3 групи, та сестрою, тобто має стійкі соціальні зв`язки. ОСОБА_5 не працює, але хоче змінюватися, змінити своє життя, бажає стати на шлях виправлення. Крім того, підозрюваний співпрацює зі слідством, не має наміру переховуватися від слідства та впливати на свідків, свою вину у скоєному визнає. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що не буде переховуватися від слідства, має бажання змінитися.

Вислухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000893 від 01.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у невстановлену під час досудового розслідування дату та час, у невстановленому місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, з метою подальшого її збуту, маючи на меті отримати грошові кошти від її реалізації, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини PVP, яку почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого її збуту. Так, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав незаконну діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та незаконним збутом на території м. Миргород особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, як джерело накопичення коштів.

Після цього, 15.02.2023 близько о 12.00 год., ОСОБА_5 , маючи умисел та бажання, направлені на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправний характер та караність своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, а саме протиправного отримання грошових коштів, реалізуючи свої злочинні наміри та умисел, направлені на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, заздалегідь домовившись про зустріч у визначеному ним місці із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , зустрівся з останнім та по АДРЕСА_2 за 450 гривень незаконно збув їй поліетиленовий прозорий зіп - пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-23/3189-НЗПРАП від 16.03.2023, вищевказана порошкоподібна речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої становить 0,28764 г, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав при собі з метою збуту та незаконно збув ОСОБА_7 , за що отримав вищезазначені грошові кошти в загальній сумі 450 гривень, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Крім цього, діючи повторно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 , 16 березня 2023 року, близько 15 год. 00 хв., у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, з метою подальшого її збуту, маючи на меті отримати грошові кошти від її реалізації, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, незаконно придбав невстановлену кількість психотропної речовини PVP, яку почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту. Так, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, продовжив здійснювати незаконну діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та незаконним збутом на території м. Миргород особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, як джерело накопичення коштів. Після цього, 16.03.2023 близько 15 год. 20 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел та бажання, направлені на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправний характер та караність своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, а саме протиправного отримання грошових коштів, реалізуючи свої злочинні наміри та умисел, направлені на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, заздалегідь домовившись про зустріч із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , зустрівся з останнім неподалік житлових будинків, розташованих в м. Миргород, на перехресті вул. Гоголя та вул. Незалежності, та в подальшому там же за 450 гривень незаконно збув ОСОБА_8 поліетиленовий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-23/5028-НЗПРАП від 12.04.2023, вищевказана порошкоподібна речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої становить 0,129 г, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав при собі з метою збуту та незаконно збув ОСОБА_8 , за що отримав вищезазначені грошові кошти в загальній сумі 450 гривень, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Крім того, влітку 2022 року на території м. Миргорода, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Миргородського міськрайонного суду від 06.04.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України, в невстановленому слідством місці, незаконного придбав подрібнену речовину рослинного походження, та переконавшись, що це подрібнена рослина коноплі, достовірно знаючи, що виявлена ним речовина являються нарковмісною, ОСОБА_5 забрав з собою вказану подрібнену речовину рослинного походження з метою подальшого власного вживання, тим самим умисно незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту. В подальшому, ОСОБА_5 приніс наркотичний засіб до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив для подальшого вживання, тим самим умисно незаконно зберігав наркотичний засіб без мети збуту. 16.03.2023 під час санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні гаражу, працівниками Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області виявлено та вилучено речовину, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-23/5023-НЗПРАП від 23.03.2023, являє собою суміш речовини рослинного походження зеленого кольору та побутового сміття. Речовина рослинного походження зеленого кольору є канабісом, що віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу, у перерахунку на суху речовину, становить 59,443 г. Вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою 59,443 г, ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав за місцем реєстрації та фактичного проживання для особистого вживання шляхом куріння, без мети збуту.

16.03.2023 о 15 год. 45 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 затриманий на підставі та в порядку ст. 208 КПК України.

16.03.2023 затриманому за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності його захисника (адвоката) повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В подальшому ОСОБА_5 також інкриміновано скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про що 04.05.2023р. вручене відповідне повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17.03.2023р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з моменту фактичного затримання з 16 березня 2023 року по 14 травня 2023 року включно. Визначено підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Постановою керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області від 10.05.2023р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000893 до 3 (трьох) місяців, а саме, до 16 червня 2023 року.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, та обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом оперуповноваженого ВКП Миргородського РВП в Полтавській області про виявлення факту вчинення кримінального правопорушення від 01.11.2022; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 01.11.2022, 17.02.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 02.11.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколами оперативної закупівлі від 15.02.2023 та 16.03.2023; протоколами про результати НС(Р)Д; висновками судових експертиз, за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №СЕ-19/117-23/13356-НЗПРАП від 16.03.2023, №СЕ-19/117-23/5028-НЗПРАП від 12.04.2023, №СЕ-19/117-23/5023- НЗПРАП від 23.03.2023; протоколом затримання особи ( ОСОБА_5 ) за підозрою у вчиненні злочину від 16.03.2023; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 16.03.2023; протоколами огляду від 16.03.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.3 ст.199 КПК України).

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, так як необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, на виконанні у експертів залишається постанова про призначення судової експертизи дослідження спеціальних хімічних речовин щодо визначення спільної родової належності на змивах з рук затриманого, окремо відібраному зразку та грошових купюрах, які використовувалися під час оперативної закупки. Також, лишається не знятим гриф обмеження доступу з матеріалів щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема рішення слідчого судді Полтавського апеляційного суду, якими надано дозвіл на їх проведення відносно підозрюваного. Проведення вказаних дій потребує додаткового процесуального строку.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 травня 2023 року включно.

Звертаючись з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне провадження, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Слідчий суддя приймає до уваги наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні, в тому числі, кількох тяжких кримінальних злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, не має роботи та стабільного доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрються у вчиненні злочинів в період іспитового строку, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання його вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід, незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням особи підозрюваного та встановлених ризиків, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, що є підставою для застосування саме такого виду запобіжного заходу стосовно підозрюваного.

Також суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики не зменшилися, оскільки будь-яких даних на підтвердження цього суду надано не було.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я, під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків, отже необхідно клопотання задовольнити та продовжити термін дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176178, 182, 183, 193, 196, 198, 205, 219 КПК України, слідчий суддя -

Ухвалив:

Клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню за № 0000893 від 01.11.2022р. до 16 червня 2023 включно.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП України в Полтавській області.

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та слідчому, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, проте відповідно до положень ст. 205 КПК України дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1