ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 26.07.2023 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

з участю серетаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000271 від 04.02.2023 року про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.2023 року до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області через поштове відділення надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Як зазначено в клопотанні, в провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000271 від 04.02.2023 з попередньою кваліфікацією передбаченою ч. ч.1,2,4 ст. 189 КК України.

Прокурором в клопотанні зазначається, що до ЧЧ Фастівського РУП надійшов рапорт ст. о/у відділу оперативних розробок Київського обласного управління ДВБ НП України капітана поліції ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа шляхом зловживання довірою громадян, самовільно присвоївши владні повноваження, представляючись працівником правоохоронного органу, здійснює заволодіння їхніми грошовими коштами на території обслуговування Фастівського РУП ГУНП в Київській області. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення злочину може бути причетний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 14.07.2023 року.

22.07.2023 від гр. ОСОБА_5 , на адресу слідчого СВ Фастівського РУП ОСОБА_6 надійшла письмова заява про добровільну видачу банківську картку MONOBANK з № НОМЕР_1 .

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 22.07.2023 року банківську картку MONOBANK з № НОМЕР_1 слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області визнано речовим доказом.

Положеннями ст. 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частина друга ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі збереження речових доказів.

В даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання вказане майно має значення для проведення досудового розслідування, як речовий доказ та існують достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, знищене.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Із зазначених основоположних завдань кримінального судочинства вбачається, що орган досудового розслідування зобов`язаний вжити всіх заходів для відновлення порушеного права, в даному випадку на право власності.

Незастосування заборони на дане майно може призвести до його зникнення, приховування, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, також, з метою збереження речових доказів, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на банківську картку MONOBANK з № НОМЕР_1 з присутніми надписами на ній MaksymFilov, термін дії 01/28, яка була надана 22.07.2023 року на підставі заяви гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію ухвали направити до СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області для негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1