Провадження № 1-кс/761/7619/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000360,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням, в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 у кримінальному провадженні № 0000360.

Обґрунтовуючи доводи свого клопотання заявник вказує на те, у провадженні СУ ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000360 від 12.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 за результатом розгляду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000360накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку в кабінеті №2 в корпусі «денний стаціонар» Київської міської психоневрологічної лікарні №2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 8, а саме, мобільний телефон марки «iPhone 13 ProMaxGold» в чохлі з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 .

Заявник зазначає, що арешт накладено необґрунтовано та у його застосуванні відпала потреба, оскільки органом досудового розслідування не доведено, що мобільний телефон є предметом кримінального правопорушення, здобутий в результаті його вчинення або зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а власник майна не має жодного статусу у вказаному кримінальному провадженні.Крім того, арешт вказаного вище майна перешкоджає реалізації гарантованих ст.. 41 Конституції України законному власнику права на володіння та користування своєю особистою власністю.

В судовому засіданніадвокат ОСОБА_3 підтримав доводи свого клопотання, просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що на даний час продовжується досудове розслідування, здійснюється перевірка обставин кримінального правопорушення, а потреба у застосуванні такого запобіжного заходу як арешт майна не відпала.

Слідчий суддя, заслухавши адвоката, прокурора, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

До суду звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням, в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 у кримінальному провадженні № 0000360.

Положеннями ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02.03.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва за результатом розгляду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000360накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку в кабінеті №2 в корпусі «денний стаціонар» Київської міської психоневрологічної лікарні №2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 8, а саме, мобільний телефон марки «iPhone 13 ProMaxGold» в чохлі з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_5 є власником спірного майна, не має процесуального статусу в кримінальному провадженні №0000360, у зв`язку з чим у такому заході забезпечення як арешт майна відпала необхідність.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно, постановою слідчого від 15.02.2023 спірне майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000360, а арешт на спірне майно накладено з метою збереження речових доказів.

Проте, як у клопотанні про скасування арешту майна так і в судовому адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а також відсутні данні, що спірне майно втратило статусу речового доказу.

Доводи заявника про те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не є підозрюваною - не спростовують висновку слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також наведені прокурором доводи, слідчий суддя доходить висновку, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 необґрунтованою у суду не має, а заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, а також враховуючи правову кваліфікацію кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт на спірне майно, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 у кримінальному провадженні №0000360.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя