НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/214/23
Провадження № 1-кп/0182/569/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001184 від 03.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, не працюючого, із базовою середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю, пенсіонером чи депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. ОСОБА_3 , 09.10.2022 приблизно о 07.30 год. разом з ОСОБА_5 прийшли в гості до свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої. В цей же день приблизно о 08.30 години ОСОБА_6 і ОСОБА_5 після вживання спиртних напоїв заснули та ОСОБА_6 поклав на ліжко поруч із собою свій мобільний телефон «XIAOMI Redmi 9A Gramite Gray 2Gb». Після того, як ОСОБА_6 і ОСОБА_5 заснули, та ОСОБА_3 залишився один в приміщенні вищевказаної квартири, у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

2. В цей же день та час ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїми діями у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, діючи умисно, із корисливих мотивів, таємно, викрав мобільний телефон «XIAOMI Redmi 9A Gramite Gray 2Gb., імеі 1) НОМЕР_1 , імеі 2) НОМЕР_2 , середня ринкова вартість якого складає 2740 грн., в якому знаходились сім-карта операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляють, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

3.В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

4.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Позиція учасників судового провадження

5.Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину за обставин викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі та підтвердив, події і обставини зазначені у обвинувальному акті. Пояснив, що 09.10.2022 зранку, приблизно о 07-00 год. разом зі знайомим ОСОБА_5 зайшов до потерпілого ОСОБА_6 у гості, де усі разом розпивали спиртні напої. ОСОБА_5 та потерпілий заснули, останній поклав біля себе мобільний телефон. Він взяв телефон ОСОБА_6 , вийшов з квартири та заклав телефон у ломбард. Виручені гроші витратив на власні потреби. Телефон здав на паспорт друга, як він викрадав телефон ніхто не бачив. До скоєного критично ставиться, розкаявся, вибачився, відшкодував заподіяну шкоду, просив суворо не карати.

6.Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив обставини вказані в обвинувальному акті та покази обвинуваченого, пояснив, що все дійсно так і було. Показав, що восени 2022 року зранку вживав разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 спиртні напої у себе вдома, потім заснув, а мобільний телефон поклав поруч. Після того як прокинувся то телефон не знайшов, а ОСОБА_3 вже в квартирі не було. Зазначив, що спочатку він не зрозумів, що телефон викрав саме ОСОБА_3 , оскільки той не зізнавався. Про те що телефон здали в ломбард дізнався від ОСОБА_5 . Позов заявляти не бажає, претензій до обвинуваченого не має. Щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.

Оцінка та мотиви Суду

7.У зв`язку з визнанням вини обвинуваченим, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

8.При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ці обставини, які не досліджувалися. У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

9.Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

10.Також відповідно до п.6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

11.Враховуючи покази обвинуваченого, потерпілого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.

12.Вина обвинуваченого у скоєному доведена в повному обсязі.

13.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначення покарання

14.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

16.Також, суд враховує особу обвинуваченого,який на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, неодруженого, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.71), раніше не судимого (а.п.72), на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває (а.п.69-70).

17.Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України) та визнання вини (ч.2 ст.66 КК України).

18.При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

19.Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

20.Враховуючи вищенаведене суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, покарання повинно бути призначено в межах, встановлених у санкції статі, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

21.Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

22.Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття та визнання вини, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства. Тому, вважає можливим застосувати щодо нього положення ст.75 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

23. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

24. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

25. Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання судом не вбачається.

26. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

27. Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 3134 від 18.11.2022 у сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124, 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

1.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

2.Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3.Початок випробувального терміну обчислювати з дня проголошення вироку.

4.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.

5.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

6.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

7.Речові докази по справі:

-DVD-R диск 4,7Gb з файлом запису камер відеоспостереження ПТ Ломбард «Гарант» розташованого за адресою Дніпропетровська область, м.Нікополь, пр. Трубників, 23 від 09.10.2022, визнаний у якості речового доказу та долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000145 залишити в матеріалах кримінального провадження.

8.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на суму 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1