Справа № 489/4163/23
Провадження № 1-кп/489/853/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

04 вересня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві об`єднане кримінальне провадження №0000629 від 25.05.2023 та №0000629 від 25.05.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баликши Баликшинського району Гур`ївської області, Казахстан, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зі слів одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 5 ст. 407 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

25.02.2022 громадянин ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу у Збройні Сили України на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану» за № 69/2022 від 24.02.2022.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2022 солдат ОСОБА_3 призначений на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 25.02.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 37, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України., зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень, неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін та інших.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Як вбачається зі ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 68 Конституції України солдат ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, солдат ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності, вчиненого в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 23.05.2023, близько 11:23 год. ОСОБА_3 , з метою реалізації умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону, який знаходився у руках потерпілого ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, знаходячись біля магазину «ChasPik», розташованого за адресою: вул. 2-а Інгульська 2, м. Миколаїв, шляхом ривку, відкрито викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «TECNO» моделі «РОР 5 LTE» 3/32 GB ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , вартістю 2550 грн. Після того, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім того, 25.02.2022 ОСОБА_3 , призваного за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) було відправлено до військової частини НОМЕР_4 для проходження військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 25.02.2022 № 15 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_4 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 , поставлено на всі види забезпечення, який справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою.

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 № 21 солдата ОСОБА_3 , який прибув із військової частини НОМЕР_4 , призначено на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення, який справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 25.02.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 у військову частину НОМЕР_4 із ІНФОРМАЦІЯ_5 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4, 6, 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, солдат ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, основні сили особового складу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 за усним наказом командира вказаної військової частини були виведені із постійного місця дислокації в АДРЕСА_1 до тимчасового місця дислокації підрозділу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 за адресою: по АДРЕСА_3 , у тому числі і солдат ОСОБА_3 .

Проте, 29.03.2023 близько 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби - тимчасове місце дислокації підрозділу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , та перебував поза його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця ,я кий самовільно залишив місце несення служби, до 08 год. 00 хв. 03.04.2023.

03.04.2023 о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до місця несення служби - тимчасового місця дислокації підрозділу НОМЕР_5 роти військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , та повідомив про себе як про військовослужбовця, який ухиляється від військової служби.

У подальшому, повторно, 22.05.2023 близько 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільне небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби - тимчасове місце дислокації підрозділу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 та незаконно перебував поза його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце несення служби, до 06.06.2023.

06.06.2023 місцезнаходження солдата ОСОБА_3 встановлено співробітниками правоохоронних органів.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за клопотанням прокурора та згодою учасників судового провадження, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів та документів, що характеризують особу обвинуваченого та підтверджують факт перебування його на військовій службі. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих правопорушеннях визнав повністю та підтвердив, що дійсно 23.05.2023 в денний час, перебуваючи біля магазину «ChasPik», який розташований за адресою: вул. 2-а Інгульська 2, м. Миколаєва, вчинив відкрите викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_6 . Вказаний телефон він у залишив в автомобілі таксі, на якому пересувався. Крім того, підтвердив, що 29.03.2023 самовільно залишив місце служби до 03.04.3023, а також з 22.05.2023 до 06.06.2023 самовільно залишив місце служби в м. Миколаєві. У скоєному ОСОБА_3 розкаявся, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, засудив свої дії та запевнив суд, що став на шлях виправлення.

Витягами з наказів від 25.02.2022 №2 та від 02.03.2023 № 21 підтверджується, що ОСОБА_3 призваний на військову службу за мобілізацією та зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_4 .

Витягами з наказів військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2023 №56, від 21.04.2023 № 24, від 23.05.2023 №235; актом службового розслідування від 21.04.2023 та 05.06.2023 підтверджується факт самовільного залишення ОСОБА_3 місця служби з 29.03.2023 до 03.04.2023 та з 22.05.2023 до 05.06.2023 включно.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України та ч. 5 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив тяжкі злочини, характеризується посередньо, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, лікування у лікарів психіатра та нарколога не проходив та на обліку не перебуває, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає вказані в обвинувальному акті щире каяття, яке підтверджується тим, що останній висловив щирий жаль з приводу вчиненого, засудив свої дії та запевнив суд про своє подальше виправлення та бажання дотримуватися законослухняної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування заподіяної шкоди шляхом вилучення викраденого майна.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, раніше не судимий, характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його щирого каяття, ставлення до вчиненого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та розміру покарання обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, при цьому за ч. 4 ст. 186 КК України нижче від найнижчої межі на підставі ст. 69 КК України з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та необхідність призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, оскільки інші види покарання є недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, тому з метою забезпечення виконання вироку суд вважає доцільним застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити до набрання ним законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 186 та ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

- за ч. 5 ст. 407 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття визначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу затримання - з 19.07.2023.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час попереднього ув`язнення з 19.07.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон «TECNO РОР 5 LTE» ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , абонентський номер НОМЕР_6 та навушники червоного кольору - повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 1912 (одна тисяч дев`ятсот дванадцять) грн.

Застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1