Кримінальне провадження №629/4217/23
Номер провадження 1-кп/629/177/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду м. Лозова кримінальне провадження № 0000080 від 17.03.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Лозівського району Харківської області, РНОКПП НОМЕР_1 , із середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину та 1 малолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , що перебуває на посаді старшого стрільця відділення охорони взводу охорони у військовому званні старшого солдату, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.296 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №64 від 20.03.2022 військовослужбовця - старшого солдата ОСОБА_3 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 20.03.2022 на посаду старшого стрільця відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , який цього ж числа справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою.

Проходячи військову службу на посаді старшого стрільця відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби 3бройних Сил України, ст. ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гілність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, старший стрілець відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов?язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальний проступок, а саме незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.

Досудовим розслідуванням та судовим розглядом кримінального провадження встановлено, що 15.03.2023 в період часу з 12:20 год. по 18:30 год., ОСОБА_3 - військовослужбовець, який перебуває на посаді старшого стрільця відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні старший солдат, разом своєю сестрою ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_5 , перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої.

Під час розпиття алкогольних напоїв на мобільний телефон ОСОБА_3

зателефонувала його колишня дружина ОСОБА_6 , в ході якої між двома вищезазначеними особами виникла сварку у телефонному режимі, на підставі давно виниклих особистих неприязних відносин.

Після чого, у ОСОБА_3 , виник прямий умисел, через сварку, яка виникла між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_6 , помститися останній та ї співмешканцю ОСОБА_7 , здійснивши незаконне проникнення до території приватного домоволодіння за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_4

15.03.2023 близько 18:35 год. ОСОБА_3 викликав зі свого мобільного телефону автомобіль таксі та поїхав разом із своєю сестрою ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_5 до села Смирнівка Лозівський району Харківської області, для втілення свого плану помсти колишній дружині та її співмешканцю.

Перебуваючи у автомобілі таксі ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по АДРЕСА_4 , попрохав водія автомобіля зупинити транспортний засіб, а після чого залишивши у автомобілі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 пішли пішки до приватного домоволодіння, де проживає ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

Реалізуючи кримінальний протиправний умисел, в період часу з 19:00 год. до 19:40 год. 15.03.2023, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, а також те, що він немає законного права проникати до житла чи іншого володіння особи без дозволу власника, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів помсти, здійснив без дозволу власниці ОСОБА_8 незаконне проникнення до території приватного домоволодіння - будинку за адресою: АДРЕСА_4 , перелізши через шиферну огорожу, де спочатку здійснив проникнення до автомобіля марки «ВА3» моделі «21063» синього кольору д.н.з « НОМЕР_3 », без дозволу власника ОСОБА_7 , який знаходився на подвір?ї вказаного домоволодіння, відчинивши двері через вікно, яке перед цим вибив, та згодом здійснив без дозволу власниці ОСОБА_8 незаконне через вибите вікно проникнення до житлового будинку, який знаходився за адресою: АДРЕСА_4 , чим порушив недоторканність житла громадян та іншого володіння особи./Епізод 1/

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №64 від 20.03.2022 військовослужбовця - старшого солдата ОСОБА_3 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 20.03.2022 на посаду старшого стрільця відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , який цього ж числа справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою.

Проходячи військову службу на посаді старшого стрільця відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, старший стрілець відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов?язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальний проступок, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Досудовим розслідуванням та судовим розглядом кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 , реалізуючи кримінальний протиправний умисел, в період часу з 19:00 год. до 19:40 год. 15.03.2023, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, перебуваючи на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарними правилами поведінки, моральності, благопристойності, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, грубо порушив громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників, і полягає в дотриманні усталених правил співжиття, з особливою зухвалістю, що виразилося у пошкодженні автомобіля потерпілого ОСОБА_7 марки «ВА3» моделі «21063» синього кольору д.н.з « НОМЕР_3 », який стояв на подвір?ї домоволодіння, а також будинку потерпілої ОСОБА_8 .

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд вчинених ОСОБА_3 кримінальних проступків в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 02.08.2023 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника - адвоката ОСОБА_9 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.296 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000080, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_7 в заяві від 02.08.2023 року вказав, що погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження.

Потерпіла ОСОБА_8 в заяві від 02.08.2023 року вказала, що погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, та за ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.296 КК України, є кримінальними проступками.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше перебував з приводу вживання алкоголю зі шкідливим наслідками у 2006 році, знятий з обліку у 2022 році з покращенням, за місцем служби характеризується посередньо, із середньою освітою, розлучений, маючий на утриманні 1 неповнолітню дитину та 1 малолітню дитину, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , що перебуває на посаді старшого стрільця відділення охорони взводу охорони у військовому званні старшого солдату, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного спяніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинені кримінальні проступки, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даними про особу.

В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним

кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставин скоєння кримінальних проступків та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що обвинувачений військовослужбовець, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу.

Підстави для застосування ст.ст.75, 76, 69, 69-1 КК України відсутні.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

У кримінальному провадженні(проступку) цивільний позов не заявлено.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.162 КК України у вигляді штрафу у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень;

- за ч.1 ст.296 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

У кримінальному провадженні(проступку) цивільний позов не заявлено.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертиз.

Речові докази по справі, а саме:

-Змиви речовини бурого кольору на ватному тампоні, що виявлені на лобовому склі з водійської сторони в салоні автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21063» синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_4 »; змиви речовини бурого кольору на ватному тампоні, що виявлені у приміщенні житлового будинку в кімнаті зали на шухляді столу, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області на підставі квитанції №126, номер книги обліку речових доказів 733, порядковий номер 23/126 - знищити;

-Один аркуш паперу формату А4 із чорно-білими фотознімками (ксерокопій) свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_5 , що стосується автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21063» синього кольору д.н.з « НОМЕР_4 », на зберіганні при матеріалах кримінального провадження, чотири аркуші паперу формату А4 із ксерокопіями документів, а саме: свідоцтва про спадщину за законом, Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтво про смерть, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження- залишити в матеріалах кримінального провадження;

-Паперовий конверт із пояснювальними написами «2023 До Висновку експерта №815 зразок крові на марлі гр.-на ОСОБА_3 , який надійшов разом із висновком експерта №14/815-Дм/23 від 11.04.2023 з ХОБСМЕ, паперовий конверт із пояснювальними написами «2023 разок крові підозрюваного гр-на ОСОБА_5 до «Висновку експерта №14/816-Дм/23, який надійшов разом із висновком експерта № 14/816-Дм/23 від 11.04.2023 з ХОБСМЕ, Паперовий

конверт із пояснювальними написами «2023 До «Висновку експерта» №14/814Дм Зразок крові гр-ки ОСОБА_4 , який надійшов разом із висновком експерта № 14/814-Дм/23 від 11.04.2023 з ХОБСМЕ, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області на підставі квитанція №131, номер книги обліку речових доказів 733, порядковий номер 23/131 -знищити.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1