Справа № 276/1432/19
Провадження по справі№ 1-кп/276/7/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2019 за №0000300, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Іршанськ, Хорошівського району Житомирської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні інших осіб не має, працюючого, інвалідності не має, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі 2019 року, за невстановлених обставин у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на зберігання вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 , незаконно, без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги п. п. 8.1, 12.2, 12.5 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМ України № 576 від 12.10.1992, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та носіння зброї та не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та носіння вибухової речовини, починаючи з невстановленого періоду 2019 року незаконно зберігав у гаражі № НОМЕР_1 , який має у власному користуванні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 по 19.06.2019, три полімерних прозорі пакети із сипучою вибуховою речовиною - бездимним порохом.

У подальшому, 19.06.2019 року на підставі письмової згоди на огляд житла чи іншого володіння особи, наданої ОСОБА_3 , в гаражі № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , було проведено огляд, в ході якого виявлено та вилучено указані три полімерні пакети, в яких знаходився бездимний порох.

Згідно висновків експерта №10/74 від 19.08.2019 та №4/48 від 14.08.2019 виявлена в трьох полімерних пакетах сипуча речовина є вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним (бездимним, одноосновним) порохом, загальною вагою 126, 71 грам.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, пояснивши, що не придбавав, не переносив та не зберігав порох, гараж не є його власністю, хоча ним користується вже близько 10 років, там зберігає свій автомобіль. В гаражі стояв мопед, автомобіль, рибацькі речі, макети Другої світової війни: артилерійські та стрілкові гільзи (пістолетні гільзи, гільзи для гвинтівок), макети гвинтівки «Мосіна», кулемета «Дегтярьова», деякі частини до цього кулемета, макет учбового «РПГ 26». Зазначив, що цікавиться історією Першої та Другої світової війни, є членом АПО Дніпро України, яка займається пошуком бійців, зниклих безвісти. Частину макетів йому подарували учасники пошукових робіт, а іншу частину знаходив сам чи придбавав через мережу Інтернет. Порох з місць пошуку не приносив до гаражу, а лише не заборонені речі. Що саме купив та коли вже не пам`ятає, оскільки такою діяльністю займається більше 5 років. Вибухотехніки давали йому усні висновки, що макети не є небезпечними. В гільзах, які були у нього, пороху не було, а що знаходилось в пакетах, які вилучили працівники поліції, йому не відомо. Працівниками поліції йому було запропоновано знайти щось схоже на порох, вибухову речовину. Порох в гаражі побачив вперше під час обшуку, вказана вибухова речовина знаходилася в металевому ящику з відходами. Кому належить цей ящик не знав, бачив його в гаражі вже більше 7 років, однак не відкривав. На пропозицію працівників поліції виніс з гаражу порох в пакетах. Також повідомив, що у його родичів були ще комплекти ключів до вказаного гаражу, які теж мали доступ до нього, однак їх відмовився назвати. Інші особи могли користуватися приміщенням гаражу, хто приніс порох йому не відомо. Вважає, що обшук проведено незаконно, оскільки його не було санкціоновано, а працівники, які проводили обшук, тиснули на нього морально, погрожуючи застосуванням сили, якщо він не відчинить гараж. Під час обшуку особи, які його проводили, винесли речі, які їм сподобались. В судовому засіданні повідомив, що з приводу незаконності обшуку не звертався до правоохоронних органів, як і не звертався до медичних закладів щодо фізичного тиску на нього з боку працівників поліції.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_3 , його винуватість підтверджується доказами, зібраними на стадії досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду даного кримінального провадження, зокрема:

- даними рапорту від 19.06.2019, згідно з яким зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що учасник АТО ОСОБА_5 у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний» зберігає вогнепальну зброю, вибухівку та боєприпаси;

- даними довідки громадської організації «Автогаражний комплекс «Південний» від 19.06.2019, виданої про те, що гараж № НОМЕР_1 знаходиться в користуванні ОСОБА_3 ;

- заявою ОСОБА_3 від 19.06.2019, якою ОСОБА_3 надав дозвіл працівникам поліції провести без санкції суду огляд належного йому приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний» в смт Іршанськ по вул. Шевченка, 9;

- даними протоколу огляду місця події від 19.06.2019 з ілюстративною фототаблицею до нього, згідно з якими було оглянуто приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний» в смт Іршанськ по вул. Шевченка, 9. Також ОСОБА_3 було запропоновано видати, у разі наявності, зброю, наркотики та інші заборонені у цивільному обігу предмети, на що останній погодився та розклав перед входом в гараж, зокрема, три полімерних поліетиленових пакети, в середині яких виявлено сипучі речовини сірого, сірого та коричневого, і чорно-сірого кольорів, ззовні схожі на метальні вибухові речовини;

- даними акту перевірки об`єкту на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 19.06.2019, відповідно до якого на момент закінчення огляду виявлено пакет з сипучою речовиною сірого кольору, схожу на метальну вибухову речовину, вагою близько 120 грам;

- даними протоколу огляду предметів від 09.07.2019, згідно з яким при відкритті спецпакету №АБ 008298, виявлено три полімерних пакети з пазовими замками, в яких знаходиться сипуча речовина, зовні схожа на метальну вибухову речовину. З трьох пакетів було взято зразки сипучої речовини та поміщено в паперові пакети;

- ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.06.2019, якою визнано правомірним проведення огляду 19.06.2019 гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний» в смт Іршанськ по вул. Шевченка, 9;

- даними висновку експерта №4/48 від 14.08.2019, складеного за результатом проведення судової вибухо-технічної експертизи, відповідно до якого загальна маса наданих на дослідження сипучих речовин становить 122,2 г.;

- даними висновку експерта від 19.08.2019 №10/74, складеного за результатом проведення судової вибухо-технічної експертизи, відповідно до якого надані на експертизу зразки сипучих речовин, що знаходились в середині трьох згортків, є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним (бездимним, одноосновним) порохом. Маса наданих зразків нітроцелюлозного пороху, відповідно становить: 2,42 г., 1.47 г., 0,62 г.;

- заявою ОСОБА_3 від 20.08.2019, подану слідчому СВ Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, за змістом якої речовину, схожу на порох, яка була у мокрому, гнилому стані та їй більше 80 років він вважав безпечною та непридатною, хотів в подальшому її знищити або здати працівникам поліції. Наміру використання за її призначенням чи продажу не було.

Крім того, в судовому засіданні допитано як свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що був понятим під час огляду 19.06.2019 гаражного приміщення, належного ОСОБА_3 .. Під час огляду бачив макети, пусті гільзи патронів, бойової зброї не було. Обвинувачений повідомляв, що це знайдені ним речі під час розкопок. Оскільки пройшло вже багато часу після проведення вказаного огляду, тому не пам`ятає чи вилучалися якісь предмети, в тому числі порох. Разом з цим, свідок підтвердив, що дійсно був понятим при огляді та підписав протокол від 19.06.2019.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , який працює поліцейським відділу вибухотехніки, суду повідомив, що влітку 2019 року (точної дати та часу не пам`ятає) приймав участь як спеціаліст-вибухотехнік, залучений слідчим, під час огляду гаражного приміщення, належного ОСОБА_3 . В ході слідчої дії було вилучено метально-вибухову речовину в трьох зіппакетиках, підривач артилерійських снарядів, багато вихолощених вибухових матеріалів, серед яких: граната, гільзи, які не містили вибіхові речовини. Вилучений порох міг бути в такого роду гільзах (патронах, снарядах), від патронів нарізної зброї. Тиск з боку працівників поліції чи інших осіб на ОСОБА_3 не чинився. Обвинувачений лише не погоджувався щодо вилучення у нього предметів, які не містили вибухових речовин. Про добровільну видачу ОСОБА_3 виявлених речей нічого не чув.

Допитаний як свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що приймав участь як спеціаліст-вибухотехнік, залучений слідчим, під час огляду гаражного приміщення, належного ОСОБА_3 . Коли приїхав на місце події, то майже всі частини від боєприпасів лежали розкладені перед гаражем, окрім пакетиків з порохом. Під час огляду вказаних предметів перед входом в гаражне приміщення один з поліцейських підійшов до нього і показав пакунок з порохом. Виявлений порох мав характерні ознаки давності та міг бути з боєприпасів, які вилучені в обвинуваченого. На ОСОБА_3 ніхто з присутніх морально чи фізично не тиснув, водночас, останній поводив себе зухвало. ОСОБА_3 казав, що займається пошуком такого роду предметів та їх самостійно розбирав.

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України.

Доводи обвинуваченого про те, що огляд є незаконним, проведено несанкціоновано та з порушеннями, суд оцінює критично, оскільки ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.06.2019 визнано правомірним, тобто легалізовано проведення огляду 19.06.2019 гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний» в смт Іршанськ. Підстав для визнання його незаконним під час судового розгляду не встановлено. Дані, наявні в протоколі огляду місця події від 19.06.2019 з ілюстративною фототаблицею до нього, суд визнає допустимим доказом.

Посилання ОСОБА_3 на те, що під час огляду місця події на нього чинився психологічний тиск спростовуються показами допитаних як свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були присутні при проведенні даної слідчої дії. Крім цього, в судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_3 не звертався до правоохоронних органів щодо будь-якого тиску на нього. До того ж, ним власноруч була написана заява слідчому про добровільну видачу предметів, які виявлені в ході огляду місця події, що відбувся 19.06.2019.

Твердження обвинуваченого про те, що порох в гаражі він побачив вперше під час обшуку, та вказана речовина йому не належить суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 під час огляду гаражу 19.06.2019 на вимогу працівників поліції самостійно з гаражу виніс три полімерних поліетиленових пакети, в середині яких виявлено сипучі речовини, ззовні схожі на метальні вибухові речовини.

Крім цього, 20.08.2019 він звернувся до слідчого СВ Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 із заявою, в якій повідомив, що під час вилучення у нього працівниками поліції предметів, які за зовнішніми ознаками схожі на зброю, боєприпаси та порох, які він вважав безпечними, видав добровільно на перевірку. Також в заяві зазначив, що речовину, схожу на порох, яка була у мокрому, гнилому стані та їй більше 80 років він вважав безпечною та непридатною, хотів в подальшому її знищити або здати працівникам поліції. Наміру використання за її призначенням чи продажу не було. Заяву від 20.08.2019 ОСОБА_3 підписав власноручно, що підтвердив під час судового засідання. З цих же підстав суд не бере до уваги твердження обвинуваченого про те, що при написанні заяви він був ведений в оману та себе обмовив.

У свою чергу, суд критично оцінює покази обвинуваченого про те, що поліетиленові пакети з порохом могли підкинути інші особи, оскільки були другі комплекти ключів у його родичів. Так, ОСОБА_3 повідомив, що користується вказаним гаражем близько 10 років, зберігає там свої речі, в тому числі, автомобіль, рибацькі речі, макети Другої світової війни. Жодної іншої особи, яка користується цим гаражем, із зазначенням прізвища чи імені він відмовився назвати. Клопотань щодо виклику цих осіб для допиту в якості свідків не заявляв.

Покази, які надані свідками у ході судового розгляду кримінального провадження є логічними та послідовними, узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами, здобутими у ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Суд вважає, що докази сторони обвинувачення є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності з усією очевидністю надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

На підставі викладеного, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як умисні дії, які виразились у зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Підстави для застосування положень ч.3 ст. 263 КК України відсутні, з огляду на наступне.

За змістом ч.3 ст. 263 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Відповідно до ч.3 ст. 263 КК України (у чинній редакції) не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Згідно п.28 Постанови Пленуму ВС України №3 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» передбачено, що під добровільною здачею, зокрема, вибухових речовин, що згідно з ч.3 ст.263 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати зазначені предмети, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідному державному органу.

Суд зазначає, що ОСОБА_3 видав три полімерних прозорі пакети із сипучою вибуховою речовиною саме під час проведення огляду місця події від 19.06.2019 за місцем розташування гаражу, яким він користується, що підтверджується, зокрема, відповідним протоколом огляду та його показами. Відтак, порох було видано за обставин, коли до обвинуваченого прийшли працівники поліції, які отримали інформацію про зберігання ним боєприпасів та вибухової речовини, останній не мав реальної можливості зберігати порох і надалі. Більш того, під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину категорично не визнав.

З огляду на викладене, встановлені по справі обставини не свідчать про наявність добровільної видачі ОСОБА_3 вибухової речовини пороху, що виключає можливість застосування положень ч.3 ст. 263 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує його особу, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України ( у редакції на час його вчинення) є тяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України, відсутні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, однак вину не визнає.

Згідно з досудовою доповіддю, наданою Хорошівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, орган пробації дійшов висновку про середній ризик вчинення ОСОБА_3 повторного правопорушення та небезпеки для суспільства, а також про можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі.

Враховуючи наведені вище обставини та висловлену позицію прокурора, зважаючи також на те, що з часу вчинення ним інкримінованого злочину минуло більше чотирьох років, упродовж яких ОСОБА_3 більше не притягався до кримінальної відповідальності за інші правопорушення, вчиненим злочином не заподіяно суспільно-небезпечних наслідків, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі. При цьому, на підставі ст. 75 КК України слід звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів, а саме щодо сипучих речовин, ззовні схожих на метальну вибухову речовину, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Стосовно інших предметів, які визнані речовими доказами та які просить повернути ОСОБА_3 , то суд зазначає, що вони є речовими доказами в іншому кримінальному провадженні за № 0000229, а тому питання щодо їхньої долі може бути вирішене саме в цьому кримінальному провадженні, про що також зазначено прокурором.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2983,19 гривень суд відповідно до вимог ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого.

Підлягає частковому скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.07.2019 по справі №276/1011/19, а саме в частині щодо арешту на полімерний пакет із защібкою, в середині якого знаходиться сипуча речовина сірого кольору, яка ззовні схожа на метальну вибухову речовину; на полімерний пакет, в середині якого знаходиться сипуча речовина коричневого та сірого кольору, яка ззовні схожа на метальну вибухову речовину; на полімерний пакет, в середині якого знаходиться гранульована сипуча речовина чорно-сірого кольору, яка ззовні схожа на метальну вибухову речовину.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ст. 100,124, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. На підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки під час іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.07.2019 по справі №276/1011/19, скасувати в частині щодо арешту на полімерний пакет із защібкою, в середині якого знаходиться сипуча речовина сірого кольору, яка ззовні схожа на метальну вибухову речовину; на полімерний пакет, в середині якого знаходиться сипуча речовина коричневого та сірого кольору, яка ззовні схожа на метальну вибухову речовину; на полімерний пакет, в середині якого знаходиться гранульована сипуча речовина чорно-сірого кольору, яка ззовні схожа на метальну вибухову речовину.

Речові докази: полімерний пакет із защібкою, в середині якого знаходиться сипуча речовина сірого кольору, яка ззовні схожа на метальну вибухову речовину; полімерний пакет, в середині якого знаходиться сипуча речовина коричневого та сірого кольору, яка ззовні схожа на метальну вибухову речовину; полімерний пакет, в середині якого знаходиться гранульована сипуча речовина чорно-сірого кольору, яка ззовні схожа на метальну вибухову речовину - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 2983 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят три) гривні 19 (дев`ятнадцять) копійок на користь держави витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз: №10/74 від 19.08.2019 та №4/48 від 14.08.2019.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1