Справа № 495/6214/23
№ провадження 1-кс/495/1446/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

10.07.2023 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000691 від 14 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину проти власності та обвинуваченим у кримінальному провадженні, обвинувальний акт по якому направлено 24.04.2023 до Ізмаїльського міського суду Одеської області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України за вчинення умисних корисливих злочинів реальних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, під час дії воєнного стану на території України, 10.06.2023 року, приблизно о 14:00 годин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Пешотравнева в м. Білгород-Дністровський, Одеська область побачив автомобіль марки «BMW», модель «X5» сірого кольору державний номер

НОМЕР_1 , належний потерпілій ОСОБА_7 , який був припаркований на проїжджій частині по вищевказаній вулиці біля салону краси «Леді-А». В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення.

Далі, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи, що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , підійшов до вищезазначеного автомобіля та шляхом механічного впливу викруткою здійснив демонтаж правого та лівого зовнішніх дзеркал заднього виду в подальшому здійснивши їхнє викрадення.

З місця події ОСОБА_4 зник разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2656 гривень.

Далі, продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, під час дії воєнного стану на території України, 12.06.2023 року о 16:00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 де побачив на холодильнику в кухонній кімнаті мобільний телефон марки «ZTE», який потерпілий ОСОБА_8 залишив на зарядці. В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , підійшов до вищезазначеного холодильника в кухонній кімнаті, звідки таємно викрав належний ОСОБА_8 , мобільний телефон марки ZTE Blade L9 темно-сірого кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , s/n НОМЕР_4 вартістю 1916 гривень 80 копійок, разом з сім-картою оператора «Київстар», абонентський номер НОМЕР_5 , яка знаходиться в ньому, та яка не представляє матеріальної цінності для останнього.

З місця події ОСОБА_4 зник разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1916 гривень 80 копійок.

Далі, продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, під час дії воєнного стану на території України, 12.06.2023 року в вечірню годину, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим ОСОБА_4 , діючи з прямим злочинним умислом з метою викрадення чужого майна та особистого збагачення, прибув до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, підійшов до вхідних на подвір`я дверей та шляхом дії твердим предметом механічно пошкодив запірний механізм дверей і проник на територію подвір`я. Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 підійшов до вхідних в будинок дверей та шляхом віджиму відчинив вказані двері і проник в приміщення будинку. Знаходячись всередині будинку в спальній кімнаті на столі побачив телевізор марки «SONY» в корпусі чорного кольору, плазмового типу з діагоналлю екрана 32 дюйми, модель KLV-32S550A, серійний номер - 139605 вартістю 4665 гривень.

Далі, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, викрав належний ОСОБА_9 телевізор марки «SONY» в корпусі чорного кольору, плазмового типу з діагоналлю екрана 32 дюйми, модель KLV-32S550A, серійний номер - 1392605 вартістю 4665 гривень.

З місця події ОСОБА_4 зник разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 4665 гривень.

Встановивши наявність достатніх доказів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

На підставі наведеного вище, приймаючи до уваги обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий у клопотанні просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в ДУ «Ізмаїльській слідчий ізолятор» із визначеням розміру застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 гривень.

2 - Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив що вину визнає.

3 - Мотивація суду.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.

В рамках кримінального провадження №0000691 07.07.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в рамках досудового розслідування доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.06.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 14.06.2023, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.06.2023, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.06.2023, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.06.2023 та іншими зібраними в рамках досудового розслідування доказами.

Слідчий суддя наголошує, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, а отже мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних невідповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у

справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, що кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

3.2.1. Переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

3.2.2. Незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані та місця проживання, яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3.2.3. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки особа раніше притягувалась до кримінальної відповідальності.

3.2.4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, ймовірність переховування ОСОБА_4 значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує в сукупності з обґрунтованістю підозри дають підстави вважати, що він може переховуватися у разі, якщо подальші слідчі дії будуть вказувати на його причетність до зазначеного злочину, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до абзацу 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.

Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід та зважаючи на те, що особа підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зважаючи на наявність ризику переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності слідчий суддя вважає, що до підозрюваної особи слід застосувати запобіжний захід.

3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слід врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає характеру вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

На думку органу досудового розслідування обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження - забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, так як підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

Прокурором зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Під час обрання запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також те, що перебуває у середньому віці, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, а отже доведена необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики є достатніми та відповідними.

Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту.

3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 10 липня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684 гривень.

Частиною четвертою ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні ОСОБА_4 розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain).

Враховуючи доведені стороною обвинувачення обставини, у випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та пов`язану з цим можливість переховуватися від суду, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження клопотання задовольнити та визначити розмір застави з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадження № 0000691 від 14.06.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 07.09.2023 включно.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 вираховувати з моменту взяття під варту, тобто з 10.07.2023 року.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 10.07.2023 складає 214 720,00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області;

- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора,який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- здати на зберігання слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1