Справа № 509/3498/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області, у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

скаржник - адвокат ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 301-1 КК України у кримінальному провадженні №0000036 від 24.01.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Овідіопольського районного суду звернулася ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 301-1 КК України у кримінальному провадженні №0000036 від 24.01.2023 року, в якій просить суд 1) скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту, пред`явленої у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 24 січня 2023 року; 2) видалити з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, зареєстрованому за № 0000036 від 24 січня 2023 року, відомості про здійснення повідомлення 15 червня 2023 року ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту.

В обґрунтування скарги зазначила, що 15 червня 2023 року близько 19.00 троє осіб в поліцейській формі, без будь-яких попереджень телефоном чи поштою, без належного попереднього здійснення виклику її підзахисного ОСОБА_5 до райвідділку для здійснення слідчих/процесуальних дій, вторглися до житла підзахисного, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , і, використовуючи відеозапис, при наляканих агресивною та зухвалою поведінкою працівників поліції членах родини ОСОБА_5 намагались вручити йому повідомлення про підозру. На зауваження ОСОБА_5 про те, що при здійсненні такої процесуальної дії він бажає скористатися правовою (професійною правничою) допомогою адвоката, при цьому називаючи дані конкретного адвоката, працівники поліції відповіли ігноруванням та продовжили свої протиправні дії. Прізвищ та імен тих, хто вторгся до житла, мій підзахисний не пам`ятає, адже саме цих осіб в формі раніше ніколи не бачив. В цей же день цими ж працівниками поліції її підзахисному ОСОБА_5 було вручено повістку про виклик для участі у допиті в якості підозрюваного на 14.00 23 червня 2023 року в кабінет № 8 до старшого слідчого ОСОБА_6 до вищезгаданого слідчого відділу. Прибувши 23 червня 2023 року близько 14.40 на допит сторона захисту дізналася про те, що і слідчий, і прокурор вважають підозру врученою належним чином, з підзахисним ОСОБА_5 було проведено допит у якості підозрюваного, було вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, ксерокопію повідомлення про підозру, і, всупереч її усних обґрунтованих заперечень щодо дат, на які стороною обвинувачення заплановано здійснення подальших процесуальних дій у кримінальному провадженні, було вручено повідомлення про виклик на 27 та 28 червня 2023 року для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та вручення обвинувального акту.

Всупереч положенням частини 2 статті 276 КПК України службовими особами під час вручення повідомлення про підозру не було невідкладно повідомлено підозрюваному ОСОБА_5 про його права, передбачені статтею 42 КПК України, не було роз`яснено сутність кожного з прав, і, попри наполягання її підзахисного скористатися професійною правничою (правовою) допомогою захисника та правом відеофіксації на свої засоби зв`язку процесуальних дій, ці клопотання було проігноровано. Всупереч положенням частини 1 статті 277 КПК України, що містить вичерпний перелік відомостей, які мають міститися в повідомленні про підозру, всупереч принципу презумпції невинуватості, гарантованого статтею 63 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повідомлення про підозру ОСОБА_5 містить фразу раніше не судимого, однак відносно якого 15.05.2023, по кримінальному провадженню №0000157 від 24.04.2023, скеровано обвинувальний акт за ч.3 ст.301-1 КК України до Малиновський районний суд м. Одеси. Всупереч положенням частини 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру не було вручено у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень, а саме не відповідало вимогам статті 111, 112 КПК України.

Всупереч зазначеному у повідомленні про підозру місцю вчинення кримінального правопорушення ( АДРЕСА_1 ), що відповідно до частини 1 статті 218 КПК України належить до територіальної підслідності відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, і досудове розслідування, і складання повідомлення про підозру відбулося у смт. Овідіополь. Здійснення досудового розслідування не уповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та призводить до визнання отриманих доказів недопустимими.

При складанні повідомлення про підозру стороною обвинувачення було також порушено положення Кримінального кодексу України в частині кваліфікації кримінальних правопорушень, скоєння яких інкримінованому моєму підзахисному ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні епізодів інкримінованого йому злочину в наступні дні: 9 лютого 2018 року; 15 березня 2018 року; 27 жовтня 2019 року; 13 квітня 2020 року; 14 квітня 2020 року; 15 квітня 2020 року; 16 квітня 2020 року; 19 квітня 2020 року.

Звертає увагу на те, що Кримінальний кодекс України доповнено статтею 301-1 згідно із Законом № 1256-IX від 18.02.2021, що згідно даних офіційного веб-порталу Верховної Ради України набрала чинності 17 березня 2021 року.

А отже сторона обвинувачення інкримінує ОСОБА_5 епізоди вчинення злочину за такою статтею Кримінального кодексу України, якої не існувало на момент вчинення вказаних в повідомленні про підозру дій.

За таких обставин, з урахуванням положень частини 2 статті 15 КК України, відповідно до яких закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, сторона захисту вважає протиправною кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.301-1 КК України і складання повідомлення про підозру щодо нього.

Вказані вище недоліки повідомлення про підозру та процедури його вручення призвели до грубого порушення прав та законних інтересів ОСОБА_5 , зокрема, - й гарантованого статтею 59 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права на захист, в зв`язку з чим повідомлення про підозру, на думку сторони захисту, підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та її підзахисний ОСОБА_5 скаргу підтримали, просили задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заперечення на скаргу, в якому зазначено, що, повідомлення про підозру складено, вручено з додтриманням діючого законодавства, підстав для скасування повідомлення про підозру не вбачає. Зазначив, що 25.06.2023 захисницею підозрюваного ОСОБА_5 адвокаткою ОСОБА_4 , складено та скеровано до слідчого судді скаргу на повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 15.06.2023, що не відповідає вимогам положень ст. 303 КПК України. Відтак, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені серед іншого: повідомлення слідчого, про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником. Таким чином, з 15.06.2023 до 25.06.2023 не пройшло двох місяців, а тому скарга адвокатки ОСОБА_4 на повідомлення про підозру, не відповідає вимогам положення ст. 303 КПК України. ОСОБА_5 підозрюється у зберігання дитячої порнографії, що було припинено після вилучення комп`ютерної техніки в ході обшуку від 29.08.2022. Тобто, з часу доповнення КК України статтею 301-1, а саме з 17.03.2021 по 29.08.2022 вчинено зберігання дитячої порнографії. У повідомленні про підозру зазначено час копіювання (завантаження) відеозаписів із дитячою порнографією на відповідні носії, відповідно мета-даним цифрових файлів. Інші викладені у скарзі вимоги (позиції) адвокатки ОСОБА_4 , не є предметом розгляду під час досудового розслідування, а можуть розглядатись на підготовчому судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Розглянувши скаргу, дослідивши додані до неї додатки, приходжу до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно вимог ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кримінальний процесуальний закон України регламентує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Кримінальний процесуальний закон гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України (ст. 24).

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ст. 276 КПК України, а саме п.п. 1-3 ч. 1 вказаної статті, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно доч.1ст.277КПК України,письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у випадках, передбачених статтею 247цього Кодексу.

Кримінальний процесуальний закон не містить конкретного переліку положень з визначенням підстав для скасування повідомлення про підозру, однак процедура повідомлення особи про підозру врегульована нормами глави 22 КПК України, де містяться вимоги щодо змісту письмового повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України), випадки, де повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку ст. 278 КПК України (ч. 1 ст. 276 КПК України), порядок вручення письмового повідомлення про підозру (ст. 135, 278 КПК України), перевірку яких має здійснити слідчий суддя (суд) під час питання законності повідомлення про підозру.

Підставами для скасування повідомлення про підозру відповідно до положень ст. 276-278 КПК України можуть бути неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру, порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, невідповідність повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України, необґрунтованість підозри, перелік яких не є вичерпним при тлумаченні даних норм закону.

Верховний Суд зазначив у постанові від 13.08.2020 у справі № 200/13490/15 про таке: «... повідомлення про підозру один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами... Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту...».

Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 у справі № 627/927/19 вказав, що системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 3, 22, 36, 276-278 КПК України, дає підстави для висновку, що здійснення повідомлення про підозру врегульовано імперативними нормами, які вичерпно, точно і однозначно визначають як форму встановленої для цього правової процедури (порядку), так і її зміст. Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження. Дотримання належної правової процедури здійснення повідомлення про підозру має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Повідомлення особи про підозру здійснюється за результатами проведення досудового розслідування, спричиняє процесуальні обов`язки, процесуальний статус підозрюваного законно накладатиме обмеження на права, свободи та інтереси підозрюваного, тому досудове розслідування, що стало підставою для повідомлення особи про підозру, повинно проводитись із дотриманням належної правової процедури.

Слідчий суддя в межах розгляду скарги на повідомлення про підозру не вправі вирішувати питання, які віднесені до компетенції суду при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази були достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з цим, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

На даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні від 23.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», де зазначено таке: «… факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження № 0000036 від 24.01.2023, за ч. 1 ст. 301-1 КК України.

15.06.2023 слідчий групи слідчих ОСОБА_7 , за участі співробітників УМП ГУНП в Одеській області, прибули до місця мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вручення письмового повідомлення про підозру.

Підозра це процесуальне рішення прокурора або слідчого за погодженням із прокурором, яке приймається на стадії досудового провадження та ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, яке засноване на припущенні про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення та сформоване на неостаточних результатах розслідування.

Підстави та порядок повідомлення про підозру встановлені Главою 22 КПК України.

За змістом статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, в силу якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень

Порядок здійснення повідомлень у кримінальному провадженні внормований Главою 11 КПК України, за змістом ст. 111 КПК.

Згідно ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 133 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Відповідно до ч.1,2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Згідно ч.6 ст. 135 КПК України повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Пунктом 7 частини 1 статті 137 КПК України передбачено, що у повістці про виклик повинно бути зазначено процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа.

Слідчим суддею встановлено, що під час розгляду справи, органом досудового розслідування вищезазначених вимог закону дотримано не було.

До матеріалів провадження не надано жодних процесуальних документів на підтвердження того, що слідчим здійснювався виклик у передбачений спосіб ОСОБА_5 для вручення вказаного повідомлення про підозру.

В судовому засіданні встановлено, що службовими особами під час вручення повідомлення про підозру не було невідкладно повідомлено підозрюваному ОСОБА_5 про його права, передбачені статтею 42 КПК України, не було роз`яснено сутність кожного з прав, і, попри наполягання її підзахисного скористатися професійною правничою (правовою) допомогою захисника та правом відеофіксації на свої засоби зв`язку процесуальних дій, ці клопотання було проігноровано. Такими діями було порушено також положення статті 59 Конституції України, що проголошує право кожного на професійну правничу допомогу, статті 63 Конституції України, що закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частину 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якої посадові особи органів державної влади та місцевого самоврядування зобов`зані діяти лише у межах, спосіб та порядку, передбачених Конституцією України та законами України.

Твердження скаржника, що розслідування кримінального провадження № 0000036 від 24.01.2023, належить до територіальної підслідності відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, спростовується тим, що 27.03.2023 постановою заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , розслідування кримінального провадження №0000036 від 24.01.2023, доручено СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області (смт.Овідіополь).

Щодо твердження слідчого, стосовно того, що повідомлення про підозру може бути оскаржено після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом, слідчий суддя зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 15.06.2023 слідчий групи слідчих ОСОБА_7 , за участі співробітників УМП ГУНП в Одеській області, прибули до місця мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вручення письмового повідомлення про підозру.

В цей же день цими ж працівниками поліції ОСОБА_5 було вручено повістку про виклик для участі у допиті в якості підозрюваного на 14.00 23 червня 2023 року в кабінет № 8 до старшого слідчого ОСОБА_6 .

Прибувши 23 червня 2023 року близько 14.40 на допит сторона захисту дізналася про те, що і слідчий, і прокурор вважають підозру врученою належним чином, з підзахисним ОСОБА_5 було проведено допит у якості підозрюваного, було вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, ксерокопію повідомлення про підозру, і, всупереч її усних обґрунтованих заперечень щодо дат, на які стороною обвинувачення заплановано здійснення подальших процесуальних дій у кримінальному провадженні, було вручено повідомлення про виклик на 27 та 28 червня 2023 року для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та вручення обвинувального акту.

Згідно зі п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується ….. або направленням до суду обвинувального акта, …. Отже після закінчення досудового розслідування та направлення до суду обвинувального акту судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів учасників здійснюється судом.

Отже, слідчий суддя вважає, що оскарження повідомлення про підозру до спливу двохмісячного строку було єдиним способом збереження адвокатом ОСОБА_4 та її підзахисним права на оскарження підозри, оскільки іншого терміну вони не мали.

Крім того, частина вимог скарги щодо видалення з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, зареєстрованому за № 0000036 від 24 січня 2023 року, відомості про здійснення повідомлення 15 червня 2023 року ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту, не відноситься до компетенції слідчого судді та не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.278 КПК України дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також надання відомостей з нього визначається Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року.

Разом із тим, главою 8 розділу 2 вказаного Положення, яка визначає порядок редагування (зміни) зафіксованих у Реєстрі відомостей, не передбачено виключення прокурором чи слідчим з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про підозру.

Крім того, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №807/1456/17 від 26 березня 2019 року із дій, бездіяльності слідчого, прокурора, пов`язаних з фіксацією інформації в ЄРДР, пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачена можливість оскаржити до слідчого судді лише бездіяльність, що полягає у невнесенні до Реєстру відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про нього. Наведений у частині першій цієї статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для розгляду судом кримінальної юрисдикції вимог особи до органу досудового розслідування про виключення відомостей з ЄРДР.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 301-1 КК України у кримінальному провадженні №0000036 від 24.01.2023 року задовольнити частково.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту, пред`явленої у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 24 січня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її вручення учасникам провадження.

Повний текст ухвали складений 14.07.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1