Провадження № 1-кп/947/202/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0002926 від 17.08.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Одеської області, Комінтернівського району, с.Шевченково-Кут, громадянка Молдови, без освіти, не заміжня, має на утриманні трьох малолітніх дітей 2020, 2021 та 2023 років народження, офіційно не працевлаштована, раніше судима 19.12.2018 Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік,

зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у родичів за адресами: АДРЕСА_2 , та у родичів по АДРЕСА_3 (тел. НОМЕР_1 ),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 її захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Повторно, ОСОБА_5 16.08.2019, приблизно о 21.00 год., знаходячись по вул.Геранєвій в м.Одесі, вступила в злочину змову з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження (справа за обліком Київського районного суду м.Одеси №947/14097/23), направлену на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, визначили предметом посягання майно потерпілого ОСОБА_8 . Приблизно о 21.45 того ж дня, знаходячись біля будинку №18а, по вул.Мачтовій в м.Одесі, ОСОБА_5 , відволікаючи увагу потерпілого ОСОБА_8 шляхом розмов на вільні теми надала можливість особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, непомітно для потерпілого викрасти належне йому майно, яка в свою чергу впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу викрала сумку чорного кольору з надписом «Adidas», яка вартості для потерпілого не має. в якій знаходились: паспорт громадянина України, пенсійне посвідчення та карта киянина на ім`я потерпілого на рахунку якої грошові кошти були відсутні, флешку білого кольору на 16 гігабайт, вартістю 200 грн., фотоапарат «Nikon» вартістю 4500 грн., акумуляторний зарядний пристрій чорного кольору вартістю 600 грн., мобільний телефон «Lenovo 6010» чорного кольору з сім-картами «Київстар» НОМЕР_2 та «lifecell» НОМЕР_3 на рахунку яких грошові кошти були відсутні з зарядним пристроєм до нього білого кольору, вартістю 3500 грн., мобільний телефон «Хіаоті redmi 4» білого кольору без сім карти, вартістю 5000 грн., грошові кошти у сумі 3500 грн., навушники «Sony», чорного кольору вартістю 410 грн., ключі від квартири, особистий одяг та взуття, які не представляли для потерпілого цінності. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , спільно з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з викраденим майном зникли, отримавши можливість розпорядитися викрадним на власний розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну 17710 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Наведене обвинувачення підтверджується показами ОСОБА_5 , яка вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнала повністю, щиро покаялася та показала, що через скрутне матеріальне становище вона 16.08.2019 домовилася із своєю знайомою на ім`я ОСОБА_9 викрасти чуже майно у чоловіка, який, як їм здалося, мав при собі гроші і інші цінні речі. ОСОБА_9 познайомилася із чим чоловіком, як згодом стало відомо - це був ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_9 познайомила ОСОБА_8 з нею і вони втрьох стали розмовляти. Вона, ОСОБА_5 , відволікала розмовами потерпілого, не даючи йому можливість дивитися у бік ОСОБА_9 , яка в свою чергу, скориставшись тим, що ОСОБА_8 не дивився на неї, непомітно викрала сумку чорного кольору з надписом «Adidas», з якою непомітно відійшла у раніше обумовлене місце. Потім і вона, ОСОБА_5 , відійшла нібито до туалету, а фактично пішла до ОСОБА_9 . У небезпечному місці вони відчинили сумку і побачили, що в ній були речі і документи потерпілого, флешка, фотоапарат «Nikon», акумуляторний зарядний пристрій, мобільні телефони грошові кошти у сумі 3500 грн., навушники «Sony», та інші незначні речі. Речі і гроші вони поділили між собою. Частину викрадених речей вона продала незнайомим особам на ринку, а виручені кошти витратили на власні потреби. В завершення обвинувачена показала, що вона не оспорює встановлені слідством суми та приналежність викрадених нею речей та грошей. Через деякий час її затримали поліцейські, яким вона зізналася у вчиненому і добровільно видала флешку, два мобільних телефони, фотоапарат та картку киянина, які були повернуті потерпілому. Вона також допомогла поліцейським вийти на ОСОБА_9 , яку також затримали. Під час досудового розслідування вона також на картку ОСОБА_8 зробила грошовий переказ на суму 10000 грн. Просила суворо не карати її, бо зробила для себе правильні висновки і протягом часу з 16.08.2019 подібних негідних вчинків не вчиняла, займається доглядом і вихованням трьох її малолітніх дітей.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що він приїхав в Одесу до знайомого на відпочинок. 16.08.2019, приблизно о 21.45, він знаходився біля буд.18а, по вул.Мачтовій в м.Одесі, де до нього підійшли дві жінки, як потім йому стало відомо це були ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Вони почали з ним розмовляти. Його дорожня сумка стояла біля нього. Він не встиг оговтатися, коли побачив, що сумки не стало. Він зрозумів, що його обікрали ці жінки. В нього вкрали сумку чорного кольору з надписом «Adidas», в якій були його паспорт, пенсійне посвідчення та карта киянина, флешка, фотоапарат «Nikon», акумуляторний зарядний пристрій, мобільний телефон «Lenovo 6010» з сім-картами з зарядним пристроєм до нього, мобільний телефон «Хіаоті redmi 4», грошові кошти у сумі 3500 грн., навушники «Sony», ключі від квартири, одяг та взуття. Він відразу звернувся до поліції. Згодом одна з крадійок повернула йому частину викрадених речей. За решту речей і документів, які йому не повернуто, надійшов поштовий переказ на суму 10000 грн. В завершення потерпілий показав, що не має претензій матеріального характеру до обвинувачених, та покарання просить визначити на розсуд суду.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин таємного викрадення майна ОСОБА_5 (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.

Оскільки в справі встановлено, що ОСОБА_5 після ухвалення щодо неї обвинувального вироку і до повного відбуття покарання вчинила нове кримінальне правопорушення, то остаточне покарання їй необхідно визначити за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ч.1 ст.71 КК України.

Згідно висновку органу пронації ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик її небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Разом з тим, враховуючи у неї на утриманні кількох малолітніх дітей, виправлення ОСОБА_5 в суспільстві можливо у виключному випадку за умовою нагляду за нею з боку органу пробації.

При призначенні покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, наявність у неї на утриманні трьох малолітніх дітей, яких вона виховує самостійно, публічне принесення вибачення потерпілому. Суд також враховує, що потерпілому повністю відшкодовано заподіяну шкоду і він немає претензій до обвинуваченої та не наполягає на суворому покаранні винної особи. Суд, крім того, приймає до уваги, що вчиненню злочину в певній мірі сприяло скрутне матеріальне становище обвинуваченої, образ її життя.

Згідно положень статей 60 і 61 КК України покарання у виді арешту і обмеження волі, передбачені санкцією ч.2 ст.185 КК України, не призначаються жінкам, які мають дітей віком до семі і до чотирнадцяти років відповідно.

Відповідно до ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді позбавлення волі жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

Наведені дані про особу винної в їх сукупності з урахуванням наявності у ОСОБА_5 реєстрації і постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, наявність на утриманні трьох малолітній дітей, характеру, тривалості і обставин вчинення злочину, його наслідків, а також те, що вона зробила правильні висновки і протягом кількох років з 2019 року не вчиняла нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що вона не являється суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому її подальше виправлення, незважаючи на призначення покарання за сукупністю вироків, можливе в рамках звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 79 КК України.

Питання щодо речових доказів не вирішується, оскільки в провадженні Київського районного суду перебуває кримінальне провадження №0002926 від 17.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (справа №947/14097/23).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 19.12.2018, а саме, один місяць позбавлення волі. Остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупності вироків у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

На підставі ст.ст.75, 79 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, оскільки вона має на утриманні трьох малолітніх дітей 2020, 2021, 2023 років народження, якщо вона на протязі іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї вироком суду обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк перебування її під вартою день за день в період з 19.08.2019 по 23.08.2019.

Після набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді застави скасувати.

Питання щодо повернення застави у зв`язку із смертю заставодавця може бути вирішено за окремим клопотанням спадкоємців на стадії виконання вироку.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день проголошення його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1