Справа № 541/1672/23
Провадження № 1-кс/541/495/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 15.05.2023 року до ЄРДР за № 0000126 клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме просила накласти арешт на дерев`яну палицю з сучками довжиною 123 см, металеву трубу та сапу довжиною 52 см, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на велосипед з рамою закритого типу коричневого кольору без маркувальних позначень, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши місце зберігання речових доказів - в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34 Полтавської області.

Прокурор ОСОБА_3 до початку судового засідання подала заяву, в якій клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Власник велосипеда ОСОБА_5 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 , сповіщений про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 15.05.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2023 близько 17:20 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом пошкодження замка вхідних дверей, незаконно проникли до приміщення житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушили недоторканість житла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.05.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено наступне: в веранді житлового будинку - дерев`яну палицю з сучками довжиною 123 см., яку запаковано в паперовий пергамен та опечатано паперовою биркою з печаткою «Миргородський районний відділ поліції №111», на якій нанесено роз`яснювальний текст, підписи понятих та учасників слідчої дії; в веранді житлового будинку - металеву трубу, яку запаковано в паперовий пергамен та опечатано паперовою биркою з печаткою «Миргородський

районний відділ поліції №111», на якій нанесено роз`яснювальний текст, підписи понятих та учасників слідчої дії; в веранді житлового будинку - сапу довжиною 52 см., яку запаковано в паперовий пергамен та опечатано паперовою биркою з печаткою «Миргородський районний відділ поліції №111», на якій нанесено роз`яснювальний текст, підписи понятих та учасників слідчої дії; в дворі домогосподарства - велосипед з рамою закритого типу коричневого кольору без маркувальних позначень, який опечатано паперовою биркою з печаткою «Миргородський районний відділ поліції №111», на якій нанесено роз`яснювальний текст, підписи понятих та учасників слідчої дії.

Постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 15.05.2023 вилучені об`єкти визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000126.

Як зазначено прокурором, вказані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути використаними як доказ, без якого неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчиненого проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи

розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення та зазначені речі, які було вилучено в ході огляду 14.05.2023р., можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також несе у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідають критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою збереження речового доказу, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000126 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно: на дерев`яну палицю з сучками довжиною 123 см, металеву трубу та сапу довжиною 52 см, які належать ОСОБА_4 , а також на велосипед з рамою закритого типу коричневого кольору без маркувальних позначень, який належить ОСОБА_5 , визначивши місце зберігання речових доказів кімнату зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34 Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1