Справа № 454/1361/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/521/23 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначеного місця проживання, без реєстрації, раніше неодноразово судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 , -

встановила:

вироком Сокальського районного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України визнано винним та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

За ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 визнано винним та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

За ч.1 ст. 357 КК України ОСОБА_6 визнано винним та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

За ч.3 ст. 357 КК України ОСОБА_6 визнано винним та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком суду частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 22.02.2021р. та призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу затримання 09.03.2023 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 утримання під вартою, залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

Заходи забезпечення кримінального провадження вжиті згідно ухвал слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 06.03.2023р. та 10.03.2023р. скасовано.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , діючи повторно, 20.02.2023р. близько 06 години 30 хв., під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, пройшовши до під`їзду багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 через незачинені на замок вхідні двері, піднявся на площадку між четвертим та п`ятим поверхами, та переконавшись у відсутності осіб таємно викрав бувший у вжитку підлітковий велосипед марки «PROFI», вартістю 2500 грн.

В подальшому, із місця вчинення злочину із викраденим велосипедом втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 2500 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, поєднану з проникненням у сховище та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , діючи повторно, 20.02.2023р. близько 07 години, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, пройшов до господарства АДРЕСА_2 через незачинену на замок хвіртку, пройшов на подвір`я, та переконавшись у відсутності власників таємно викрав бувшу у вжитку господарську металеву тачку вартістю 1500 грн.

В подальшому, із місця вчинення злочину із викраденим втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 1500 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Також ОСОБА_6 , діючи повторно, 20.02.2023 близько 16 години, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, пройшов до приміщення громадської каплички " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яка знаходиться по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, через незачинені на замок вхідні двері, де переконавшись у відсутності осіб таємно викрав із гіпсової фігури із зображенням Матері Божої золотий ланцюжок вагою 8 грам (585 проби) із підвіскою у вигляді розп`яття ОСОБА_12 , (виготовлена із звичайного медичного сплаву).

В подальшому, із місця вчинення злочину із викраденим втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 9989,6 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_6 діючи повторно, 22.02.2023р. близько 07 години 30 хв., під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, пройшов через незачинені на замок вхідні двері до першого під`їзду багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , та переконавшись у відсутності стороннього нагляду із сходової площадки на першому поверсі таємно викрав бувший у вжитку дитячий візок «ROAN», вартістю 1000 грн.

В подальшому, із місця вчинення злочину із викраденим дитячим візком втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на суму 1000 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , діючи повторно, 28.02.2023р. близько 04 години, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що її власник ОСОБА_15 , який запросив його у гості спить, із кімнат даної квартири таємно викрав бувшу у вжитку чоловічу зимову балонову курточку вартістю 300 грн.; бувші у вжитку штани джинсові вартістю 150 грн; дві нові чоловічі сорочки на довгий рукав вартістю по 400 грн. кожна; футляр із набором інструментів, що складався із плоскогубців, круглогубців, кусачок та трьох індикаторів, вартістю 1000 грн; два кнопочні мобільні телефони марки «Нокіа 2330С», вартістю по 200 грн., три робочі ключі від замка вартістю по 100 грн. кожен, пластиковий чохол на паспорт вартістю 50 грн., а всього на загальну суму 2800 грн.

В подальшому, ОСОБА_6 із місця вчинення злочину із викраденими речами втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальні збитків на загальну суму 2800 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В подальшому ОСОБА_6 , 28.02.2023р., близько 04 години, з метою викрадення документів, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що її власник ОСОБА_15 , який запросив його у гості спить, із кімнати даної квартири таємно викрав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , усвідомлюючи те, що банківська картка є офіційним документом, яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, та таким чином викрав її з корисливих мотивів, після чого з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив викрадення офіційного документу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_6 , 28.02.2023р., близько 04 години, з метою викрадення документів, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що її власник ОСОБА_15 , який запросив його у гості спить, із кімнати даної квартири таємно викрав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , серійний номер НОМЕР_2 , від 03.02.2022, після чого з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив незаконне заволодіння будь-яким способом паспорта, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

В подальшому ОСОБА_6 09.03.2023р. приблизно в 10 год., діючи повторно, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, через відсутню вхідну браму, проникнув на загальне подвір`я господарства АДРЕСА_2 , звідки намагався вчинити крадіжку бувшого у вжитку дитячого велосипеда марки «Мадагаскар» вартістю 800 грн. та брухту чорного металу вагою 15,5 кг., вартістю 65,1 грн. всього на загальну суму 865,1 грн., однак, виконавши всі дії, які вважав для доведення крадіжки до кінця, злочин не закінчив, із причин які не залежали від його волі, так як на подвір`ї, виходячи із викраденим брухтом металу, був затриманий власником потерпілим ОСОБА_16 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинену повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України.

На вирок суду перший заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_17 подав апеляційну скаргу, просить вирок Сокальського районного суду Львівської області від 20.04.2023 відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст.185, ч.2. ст. 15-ч.4 ст. 185, ч. ч. 1., 3 ст.357 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст.357 КК України, та призначити покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст.357 КК України - у виді 1 року обмеження волі; за ч. З ст.357 КК України - 1 виді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 6 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 22.02.2021 та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.

Звертає увагу, що судом першої інстанції при обранні остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та поглинено однакові за видом та розміром покарання у виді 5 років позбавлення волі та 1 року обмеження волі, при цьому остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вважає, що у даному випадку, судом, при обранні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, всупереч ч. 1 ст. 70 КК України поглинено однакові за видом та розміром покарання, тобто безпідставно обрано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підкреслює, що при призначенні покарання обвинуваченому відповідно з вимогами ст. ст. 50, 65 КК України, необхідно врахувати ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії проступків та тяжких злочинів, особу винного, який неодноразово засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі проти власності, відбуваючи раніше призначені покарання, належних висновків не зробив та продовжив злочинну діяльність, будучи звільненим 22.12.2022 від відбуття покарання у виді позбавлення волі, умовно-достроково, із невідбутим терміном 1 рік 5 місяців та 27 днів, уже 20.02.2023 вчинив новий тяжкий злочин.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, на підтримку апеляційної скарги, думку захисника та обвинуваченого, які заперечили апеляційну скаргу прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_6 , діючи повторно, 20.02.2023р. близько 06 години 30 хв., під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, пройшовши до під`їзду багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 через незачинені на замок вхідні двері, піднявся на площадку між четвертим та п`ятим поверхами, та переконавшись у відсутності осіб таємно викрав бувший у вжитку підлітковий велосипед марки «PROFI», вартістю 2500 грн.

В подальшому, із місця вчинення злочину із викраденим велосипедом втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 2500 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, поєднану з проникненням у сховище та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , діючи повторно, 20.02.2023р. близько 07 години, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, пройшов до господарства АДРЕСА_2 через незачинену на замок хвіртку, пройшов на подвір`я, та переконавшись у відсутності власників таємно викрав бувшу у вжитку господарську металеву тачку вартістю 1500 грн.

В подальшому, із місця вчинення злочину із викраденим втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 1500 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Також ОСОБА_6 , діючи повторно, 20.02.2023 близько 16 години, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, пройшов до приміщення громадської каплички " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яка знаходиться по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, через незачинені на замок вхідні двері, де переконавшись у відсутності осіб таємно викрав із гіпсової фігури із зображенням Матері Божої золотий ланцюжок вагою 8 грам (585 проби) із підвіскою у вигляді розп`яття ОСОБА_12 , (виготовлена із звичайного медичного сплаву).

В подальшому, із місця вчинення злочину із викраденим втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 9989,6 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_6 діючи повторно, 22.02.2023р. близько 07 години 30 хв., під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, пройшов через незачинені на замок вхідні двері до першого під`їзду багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , та переконавшись у відсутності стороннього нагляду із сходової площадки на першому поверсі таємно викрав бувший у вжитку дитячий візок «ROAN», вартістю 1000 грн.

В подальшому, із місця вчинення злочину із викраденим дитячим візком втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на суму 1000 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , діючи повторно, 28.02.2023р. близько 04 години, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що її власник ОСОБА_15 , який запросив його у гості спить, із кімнат даної квартири таємно викрав бувшу у вжитку чоловічу зимову балонову курточку вартістю 300 грн.; бувші у вжитку штани джинсові вартістю 150 грн; дві нові чоловічі сорочки на довгий рукав вартістю по 400 грн. кожна; футляр із набором інструментів, що складався із плоскогубців, круглогубців, кусачок та трьох індикаторів, вартістю 1000 грн; два кнопочні мобільні телефони марки «Нокіа 2330С», вартістю по 200 грн., три робочі ключі від замка вартістю по 100 грн. кожен, пластиковий чохол на паспорт вартістю 50 грн., а всього на загальну суму 2800 грн.

В подальшому, ОСОБА_6 із місця вчинення злочину із викраденими речами втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальні збитків на загальну суму 2800 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В подальшому ОСОБА_6 , 28.02.2023р., близько 04 години, з метою викрадення документів, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що її власник ОСОБА_15 , який запросив його у гості спить, із кімнати даної квартири таємно викрав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , усвідомлюючи те, що банківська картка є офіційним документом, яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, та таким чином викрав її з корисливих мотивів, після чого з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив викрадення офіційного документу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_6 , 28.02.2023р., близько 04 години, з метою викрадення документів, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що її власник ОСОБА_15 , який запросив його у гості спить, із кімнати даної квартири таємно викрав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , серійний номер НОМЕР_2 , від 03.02.2022, після чого з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив незаконне заволодіння будь-яким способом паспорта, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

В подальшому ОСОБА_6 09.03.2023р. приблизно в 10 год., діючи повторно, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими його змінами та доповненнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна для власного збагачення, через відсутню вхідну браму, проникнув на загальне подвір`я господарства АДРЕСА_2 , звідки намагався вчинити крадіжку бувшого у вжитку дитячого велосипеда марки «Мадагаскар» вартістю 800 грн. та брухту чорного металу вагою 15,5 кг., вартістю 65,1 грн. всього на загальну суму 865,1 грн., однак, виконавши всі дії, які вважав для доведення крадіжки до кінця, злочин не закінчив, із причин які не залежали від його волі, так як на подвір`ї, виходячи із викраденим брухтом металу, був затриманий власником потерпілим ОСОБА_16 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинену повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України, за обставин, описаних у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх слушними та зазначає таке.

Згідно з ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначаються покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

Так, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що покарання ОСОБА_6 слід призначити у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України.

Разом з тим, при призначенні обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд першої інстанції, обравши шлях поглинання менш суворого покарання більш суворим, не врахував роз`яснення, які містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких однакові за видом та розміром покарання поглинанню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкції статей (санкцій частин статей) КК України.

Відтак судом першої інстанції при обранні покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України, застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та поглинено однакові за видом та розміром покарання, а саме у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та 1 (одного) року обмеження волі, при цьому остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Таким чином у даному випадку, судом, при обранні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, всупереч ч.1 ст.70 КК України поглинено однакові за видом і розміром покарання.

Відтак наведене свідчить про обґрунтованість поданої прокурором апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваного вироку суду у частині призначеного ОСОБА_6 покарання та ухвалення у цій частині нового вироку.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише за умов реального відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільства. При цьому, апеляційний суд враховує, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття в скоєних злочинах, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів. Тяжкість вчинених злочинів, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, будучи звільненим 22.12.2022 від відбуття покарання у виді позбавлення волі, умовно-достроково, із невідбутим терміном 1 рік 5 місяців та 27 днів, уже 20.02.2023 вчинив новий тяжкий злочин.

Відтак, вирок Сокальського районного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України слід скасувати в частині призначеного покарання та постановити в цій частині новий вирок. Призначити ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 - ч. 4ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст.357 КК України - у виді 1 року обмеження волі; за ч. 3 ст.357 КК України - у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 6 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 22.02.2021 та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню із скасуванням вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 та постановлення в цій частині нового вироку. У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 615, 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 задоволити частково.

вирок Сокальського районного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України скасувати в частині призначеного покарання та постановити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 - ч. 4ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст.357 КК України - у виді 1 року обмеження волі; за ч. 3 ст.357 КК України - у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 22.02.2021 та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі.

Врешті вирок залишити без змін.

На вирок суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4