Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4053/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_7 інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.04.2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 04.06.2023 року включно з визначенням застави,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послався на те, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000370 від 29.03.2023 року, в рамках якого ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Слідчий в клопотанні вказує, що 29.03.2023 р. ОСОБА_8 , перебуваючи у відділенні №9 TOB «Нова пошта» за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, 9а, отримав посилку у вигляді картонної коробки за транспортно-товарною накладною №3961, всередині якої знаходились заздалегідь розфасовані полімерні згортки, схожі на наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, вагою не менше 0,05166 г.

В подальшому ОСОБА_8 , з метою збуту, зберігав наркотичні засоби за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивую тим, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення; даними протоколу допиту ОСОБА_8 ; даними рапорту виклику на лінію «102»; даними рапортів оперативних працівників; даними протоколу обшуку від 29.03.2023 року; даними висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/106-23/4263-НЗПРАП від 31.03.2023 р.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п. п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий зазначив, що зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненню встановлених ризиків.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.04.2023 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - по 04.06.2023 року (включно).

Строк перебування під вартою рахувати з 06.04.2023 року.

Одночасно визначено ОСОБА_8 , заставу в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 67100,00 (шістдесят сім тисяч сто) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на протязі строку дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти у разі внесення застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Роз`яснено ОСОБА_8 , що у разі звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, у випадку ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Строк дії ухвали встановлено до 04.06.2023 року (включно).

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, який згідно правил ст.12 КК України, є тяжким, а також те, що за вчинення такого злочину КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, наявність доведених ризиків, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, до нього раніше вже був застосований запобіжний захід, незважаючи на наявність якого він повторно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування, який змінює покази, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому застосування відносно ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на ранній стадії досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.04.2023 року щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22 години до 06 години.

Зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог здійснення кримінального процесуального та матеріального закону та є такою, що підлягає скасуванню.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник вказує, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не здійснювалась перевірка обґрунтованості висунутої 05.04.2023р. підозри ОСОБА_8 за ч.1 ст.307 КК України.

Зазначає, що в межах даного кримінального провадження підозрюваний був затриманий, затримання є тимчасовим запобіжним заходом, а в межах одного кримінального провадження стосовно одного підозрюваного двічі не може бути застосовано тримання під вартою.

Також слідчий суддя належним чином не дотрималась вимоги положення ч.2 ст.197 КК України і не вирішила питання щодо часу, коли ОСОБА_8 був затриманий і в ухвалі не вказала з якого часу його вважати таким, який під вартою.

Посилається на те, що слідчим суддею взято до уваги зазначені в клопотанні ризики без їх оцінки і перевірки доказами.

Зазначає, що слідчий суддя визначаючи альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, майновий стан судом не перевірявся і визначена застава є непомірною для ОСОБА_8 і підлягає зменшенню до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, просила її задовольнити з викладених мотивів. Разом з тим не заперечила про розгляд провадження у відсутність підозрюваного ОСОБА_8 , який обізнаний про день та час розгляду провадження, просила розглянути її скаргу без участі підозрюваного.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін. Також не заперечив щодо розгляду провадження у відсутність підозрюваного ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 , і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника про те, що підозра є необґрунтованою.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ризик можливості переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що жоден із ризиків не був доведений в судовому засіданні та не підтверджений будь-якими доказами, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються повторно дослідженими судом апеляційної інстанції матеріалами провадження.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч.1 ст.178 КПК України, у тому числі і превентивний характер такого запобіжного заходу, що унеможливлює ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, і тяжкість злочину, який посягає на здоров`я населення, а також на встановлений правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 4 до 8 років, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважаючи на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, достатність доказів та доведеність обставини, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Також слідчим суддею враховано, що підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, до нього раніше вже був застосований запобіжний захід, незважаючи на наявність якого він повторно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування, який змінює покази, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Апеляційний суд, з урахуванням встановлених обставин, за результатами апеляційного перегляду дійшов аналогічного суду першої інстанції висновку з приводу того, що на даному етапі кримінального провадження для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого та досліджені у судових засіданнях, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезгаданих ризиків. На переконання колегії суддів, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі кримінального провадження є співмірним та доцільним задля забезпечення його дієвості та завдань досудового розслідування.

Крім того слідчим суддею також встановлено, що з згідно вироком Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2023 року ОСОБА_8 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, до 6 років 9 місяців позбавлення волі; покарання призначено з урахуванням положення ч.1 ст.71 КК України з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 23.06.2021 року. Також в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 зазначив, що відносно нього в наведеному вище кримінальному провадженні обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави, та у зв`язку із внесенням застави він був звільнений з-під варти.

Разом з тим апеляційний суд, враховуючи характер інкримінованого кримінального правопорушення, за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 в умовах воєнного стану, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує ймовірність свідомої непроцесуальної поведінки останнього та є передумовою для контролю за поведінкою підозрюваного.

Окрім того, всі характеризуючі особу підозрюваного дані, на яких наголошує і захисник в апеляційній скарзі, слідчий суддя належним чином врахував при ухваленні оскаржуваного судового рішення, його майновий і сімейний стан, наявність місця роботи.

Будь-яких додаткових даних, які б обґрунтовували доводи сторони захисту, апеляційному суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкість злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання апелянта на наявність у підозрюваного постійного місця проживання та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, який забезпечить його процесуальну поведінку, висновків суду не спростовують.

На думку колегії суддів, наявність постійного місця проживання неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено наявність достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Всі інші доводи захисника зазначені в апеляційній скарзі були предметом розгляду слідчого судді та їм надана обґрунтована та мотивована відповідь.

Разом з тим слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.307 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання та обставини кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 . Визначений слідчим суддею розмір застави, на думку апеляційного суду, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним на даному етапі провадження покладених на нього обов`язків та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного, як про це зазначає захисник, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, визначений розмір застави відповідає ступеню довіри до особи підозрюваного з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні останнім кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів), що зумовлює критичну оцінку моральних якостей підозрюваного.

Крім того, захисник не навів переконливих доводів та не надав жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_8 , у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних доводів та вимог захисника.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.04.2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 04.06.2023 року включно з визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: