279/3897/23
1-кс/279/965/23

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 24.05.2023 року о 21.30годин невстановлена особа, перебуваючи в магазині "Ринг" по вул.Г.Небесної Сотні м.Коростень зловживаючи довірою, шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном "Самсунг", який належить потерпілому ОСОБА_4 чим завдала матеріального збитку на суму 3999 гривень.
В ході проведення тимчасового вилучення майна 19.06.2023 року у ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон марки «Самсунг А01», імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , об`ємом оперативної пам`яті 16Гб , який визнано речовим доказом.
Таким чином у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучений мобільний телефон може бути доказом причетності ОСОБА_5 в скоєнні вказаного проступку.
З метою збереження майна дізнавач просить накласти на вищевказане майно арешт.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Встановлено, що є всі підстави вважати, що виявлене та вилучене майно може бути використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Суд враховує розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту зазначеного у клопотанні майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Керуючись ст. 167, 170-173 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити .
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Самсунг А01», імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , об`ємом оперативної пам`яті 16Гб, з забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1