ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/678/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002784 від 24.08.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ

Луганської області, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

1. Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 11 жовтня 2021 року.

1.1 Висунуте обвинувачення ОСОБА_8 суд вважає доведеним та відповідно до якого він обвинувачується у тому, що 23 серпня 2021 року, приблизно о 17 год. 30 хв., разом із знайомою ОСОБА_9 , рухався вулицею 1-го Травня, 18А, у м. Києві. У цей же час та місці, на зустріч останнім, рухався ОСОБА_6 , який проходячи повз вказаних осіб, зупинився та заговорив з ОСОБА_8 , однак останній проігнорувавши ОСОБА_6 , пішов далі.

У подальшому, ОСОБА_6 направився у бік ОСОБА_8 , та у останнього у цей момент раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , на фоні раніше виниклого тривалого конфлікту та особистої неприязні до останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_6 , та наніс три цілеспрямованих ударів кулаками лівої та правої руки в область обличчя потерпілому.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої губи, садна слизової нижньої губи.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

2. Під час судового розгляду судом були допитані потерпілий, свідок сторони обвинувачення, свідок сторони захисту та обвинувачений.

2.1 У судовому засіданні був допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_10 , яка надала суду показання про те, що знайома з ОСОБА_8 з квітня 2021 року, на теперішній час пробують проживати разом, на вихідних буває у тому будинку, де проживає і потерпілий. Давно помітила, що між потерпілим, його дружиною та ОСОБА_8 склались дивні стосунки, вони не вітаються. Відносини зіпсувались після того, як ОСОБА_8 обрали головою ОСББ і його надто відповідальне ставлення не подобається потерпілому та його дружині, оскільки були конфлікти через те, що останні ігнорують будь-які правила, не прибирають за своїми домашніми улюбленцями, не прибирають з іншими мешканцями сніг, встановили на фасаді будинку кондиціонер, що зіпсував фасад й відмовлялись усувати тріщину, що з`явилась внаслідок їх дій, через що також ОСОБА_8 доводилось подавати на них до суду. З приводу саме події 23 серпня, то повідомила, що разом з ОСОБА_8 повертались додому з прогулянки, підходячи до будинку, на зустріч їм вийшов потерпілий, який на поводку вів свою собачку, та у той час, коли він зблизився з нею, то вона відчула запах алкоголю. У цей же час він почав нецензурно висловлюватись на адресу ОСОБА_8 , на що останній намагався не реагувати й пішов далі, але потерпілий не заспокоївся й помітно було, що він провокує ОСОБА_8 на конфлікт, тому переключився з лайкою на її адресу та його також провокував розібратись по-чоловічому, не ховатись за спідницею й тому подібне та рухався у їх сторону, будучи агресивно налаштованим. ОСОБА_8 у цей час передав їй ключі від квартири й попросив піти додому, що вона і зробила. Залишаючи це місце почула погрози потерпілого, що ОСОБА_8 за все відповість. За ОСОБА_8 не хвилювалась, що може щось трапитись, бо він був дуже спокійним. Потім побачила як у хвіртку заходить ОСОБА_8 , за ним забігає потерпілий та хапає граблі й замахується на ОСОБА_8 , якби той не ухилився, то йому б розбили голову. У відповідь на що ОСОБА_8 дістав газовий балончик та бризнув в обличчя потерпілого. Вони розійшлися, а через півгодини до ОСОБА_8 приїхала поліція.

Відповідаючи на питання учасників судового розгляду додала, що загалом конфлікт тривав біля 2 хвилин, жодних ударів не бачила, бо у той момент обвинувачений та потерпілий не перебували у полі її зору.

2.2 Потерпілий повідомив суд про те, що спочатку йому треба повідомити суду відомості 5-річної давнини перед цим конфліктом. До обвинуваченого ставиться негативно, оскільки ще до того як він почав проживати в одному будинку з обвинуваченим, то останній негативно до нього ставився. Обвинувачений як голова ОСББ міг перекрити підвал, був конфлікт з обвинуваченим через кран та останній йому погрожував, тому він викликав поліцію. Через декілька днів вони зустрілися й питав у нього що то були за погрози.

Відповідаючи на питання учасників судового розгляду повідомив суд, що зустрів обвинуваченого того дня при виході з воріт, він був з кимось, але він цю жінку не знає. Запитав у обвинуваченого скільки можна погрожувати, він відповів щось на кшталт, що це не його справа, але потерпілий розвернувся в його сторону й хотів поговорити і в цей же час нахилився до собаки, щоб зняти нашийник. Стався удар у той момент, коли він розвернувся до обвинуваченого через собаку, яка сіпнулася. Він зробив крок до обвинуваченого й отримав удар кулаком в обличчя, у верхню частину щелепу. Скоріш за все це був кулак. Обвинувачений бив його обома руками, як мінімум наніс три удари, між носом та губою. Це були сконцентровані удари в одне місце, після того вони не розійшлися, потерпілий сплюнув кров, зайшов у двір та взяв палицю для самозахисту, у відповідь на що обвинувачений розбризгав йому в обличчя сльозогінний газ з балончика. Його очі пекли та він пішов додому вмитися й викликав патруль. Потім викликав таксі, щоб їхати подати заяву, зняти побої, в лікарні йому нічого не робили, лише провели огляд й видали довідку, яку він віддав дізнавачу.

Також повідомив, що його дружина власник квартири у цьому будинку з 2017 року, яка надала йому довіреність щодо вирішення усіх питань, пов`язаних з ОСББ. Обвинувачений подавав на його дружину в суд через встановлений кондиціонер, а обвинувачений хотів зробити фасад будинку. Його дружину фотографували з собакою й викладали в соцмережу через начебто жорстоке поводження, що він заперечує, бо собаку просто іноді треба було тягнути, щоб вона погуляла. Вважає, що він до його дружини ставився упереджено, обвинувачений нікого в будинку не поважає, міг відключити воду як голова ОСББ через те, що вони не сплачували внески. Вони на нього писали та викликали патруль, коли поліція приїжджала, то нічого не робила. Конфліктів було багато, з приводу також прибирання, яке вони не робили, а обвинувачений робив їм зауваження. Він з дружиною також їздив подавав на нього заяви до суду, коли не реагувала поліція. Також обвинувачений їм відключив воду та про це дізналась дружина, коли повернулась в Україну під час війни. Він наразі знаходиться в Польщі, де працює. Також він з дружиною подавав на обвинуваченого скарги дільничному. Обвинувачений мовчав та їх ігнорував. У момент нанесення удару він не йшов на обвинуваченого, він йшов за собакою, але питав у нього, коли це все скінчиться, у цей же момент обвинувачений зупинився і він подумав, що хоче йому щось сказати. Потерпілий йому нічого поганого не казав та взяв палку з метою самооборони, а також тому, що хотів договорити.

2.3 За клопотанням захисту був допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_11 , який надав показання про те, що є власником квартири у цьому будинку з 2014 року та заступник голови ОСББ, коли ОСОБА_8 обрали головою ОСББ, то останній зобов`язувався підтримувати чистоту, порядок, внески становлять 50 грн від мешканців. З потерпілим знайомий з 2016 року, після того як він став мешканцем їхнього будинку, то його дружина припинила сплачувати будь-які внески, оплачувати послуги та прибирати. Через що ОСОБА_8 до неї звертався з цього приводу, питав чому вона так робить, на що виникав конфлікт із потерпілим, який повідомляв, що нічого вони робити не будуть та розберуться з ОСОБА_8 , на адресу ОСОБА_8 від потерпілого були серйозні погрози і він це переказував ОСОБА_8 . У подальшому конфлікт лише зростав й колись у 2020 році потерпілий до нього підходив й казав, що розбереться з ОСОБА_8 , якщо той продовжить висувати претензії до його дружини, і ці погрози на адресу ОСОБА_8 були дуже серйозними, вони постійно між собою конфліктували. Через деякий час він дізнався від ОСОБА_8 , що той купив балончик, тому що очікував неприємностей від ОСОБА_6 . Загалом безпосереднім свідком події він не був, лише тих конфліктів, які виникали між собою, також одного разу був випадок, коли потерпілий ледь не кинувся в бійку з ОСОБА_8 через зауваження останнього щодо прибирання снігу.

2.4 Обвинувачений ОСОБА_8 під час допиту повідомив, що у 2014 році придбав житло за тією адресою, де й наразі проживає. Тоді всі почали заселятися, робити ремонти та його обрали головою ОСББ, був створений чат з усіма власниками квартири, де обговорювали нагальні питання. Й вже тоді з дружиною потерпілого часто траплялися непорозуміння, оскільки остання відмовлялась сплачувати внески, постійно їй робили зауваження мешканці будинку, бо у неї було багато тварин - 2 коти, 5 собак, за якими вона не прибирала, через що вона скандалила та просила свого чоловіка, щоб він з ним поговорив. У нього з потерпілим були неодноразово розмови. В ході яких потерпілий йому погрожував фізичною розправою, на що він особливої уваги не звертав, бо він просто виконував свої обов`язки. Втім надалі став помічати, що потерпілий налаштований проти нього доволі серйозно, погрожував, дружина потерпілого цькувала його на нього.

У день події він йшов зі своєї цивільною дружиною додому й зустріли перед каліткою потерпілого та йому здалося, що останній був у стані сп`яніння, вони пройшли повз нього, але потерпілий висловився на його та його дружину нецензурною лайкою. У цей час він продовжив рух до калітки, віддав дружині ключі й сказав їй йти додому й почув погрози від потерпілого, який став до нього наближатися, переклав з правої в ліву руку поводок й він це сприйняв як сигнал, що його зараз вдарять, тому він виставив ліву руку перед собою для блокування удару, а правою рукою наніс зупиняючий удар потерпілому. Він у той момент був сильно шокований поведінкою потерпілого і тим, що потерпілий почав його атакувати зі злим обличчям і репліками. Після того як він відігнав від себе потерпілого, то у той же час хвилювався за свою дружину, тому увійшов через калітку та йшов до себе на терасу, а потерпілий йшов за ним і там де стояли садові інструменти взяв серед них граблі і йшов на нього, у відповідь на що розпилив на нього газовий балончик.

Перед цією подією у нього була розмова із сусідом, який йому переказав, що ОСОБА_6 вороже на нього налаштований, тому він боявся застосування до нього фізичної сили, а також через те, що вони подали на сім`ю ОСОБА_12 до суду.

Вину у вчиненні цього правопорушення не визнає, оскільки діяв в стані самооборони, для нього це було суттєво, що потерпілий категорично налаштований проти нього і може спричинити йому шкоду.

Відповідаючи на питання учасників судового розгляду додав, що конфлікти були з потерпілим, тому що вони не виконували рішень ОСББ. Тоді, у день події, він відчув від потерпілого запах алкоголю, бачив злість в його очах та чув його репліки, тому він був обережним і сконцентрував увагу на руках потерпілого, який переклав поводок собачки з однієї руки в іншу і для нього це було сигналом, що його будуть зараз бити, тому виставив ліву руку, оскільки почув словесну загрозу. У межах самооборони можливо він і спричинив потерпілому ушкодження, просто виставив ліву руку і наніс удар, щоб потерпілий від нього відійшов. Коли йому здалося, що потерпілий йде на нього, то наніс йому другий удар. Якби він просто пішов, то отримав би удар в спину, оскільки потерпілий був дуже вороже проти нього налаштований. Він тоді був наляканий, оскільки потерпілий зблизився з ним на небезпечну відстань, стичка з потерпілим сталася дуже швидко, й газовий балончик також застосував в межах самооборони, про який спочатку забув, що він у нього є.

Спочатку він наніс потерпілому один удар, потім щоб його відігнати була вже нанесена серія ударів, задля того, щоб потерпілий не зміг спричинити йому якоїсь шкоди.

3. Суду також на підтвердження висунутого обвинувачення були надані письмові докази, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.08.2021, з якого вбачається, що 23.08.2021, приблизно о 17:30 ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 ;

- доручення начальника сектору дізнання дізнавачу про здійснення досудового розслідування від 24.08.2021;

- повідомлення дізнавача керівнику окружної прокуратури про початок досудового розслідування від 24.08.2021;

- постанова про призначення групи дізнавачів у кримінальному провадженні від 24.08.2021;

- постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 24.08.2021;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, датована 23.08.2021, від ОСОБА_6 із долученою заявою від нього;

- рапорт оперативного чергового Дарницького УН ГУНП у м. Києві від 23.08.2021 щодо з`ясованих обставин події;

- дані щодо особи потерпілого - копія паспорта громадянина України та витяг з Єдиного державного демографічного реєстру;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2021 із довідкою, в яких вказано, що потерпілий ОСОБА_6 серед чотирьох пред`явлених осіб за фотознімками впізнав особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження - ОСОБА_8 ;

- заява потерпілого ОСОБА_6 щодо долучення консультативного заключення № 295 відділення щелепно-лицевої хірургії від 24.08.2021 для проведення судово-медичної експертизи;

- висновок експерта від 10.09.2021 № 042-1138-2021 із довідкою щодо вартості її проведення, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 були виявлено такі тілесні ушкодження: синець (без опису морфології) верхньої губи; садно (без опису морфології) слизової нижньої губи. Відновлення порушеної анатомічної цілісності та порушеної функції тканин по місцю утворення саден/синців у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб, тому за вказаним критерієм ці ушкодження за ступенем тяжкості віднесені до легких;

- висновок експерта від 20.09.2021 № 042-1267-2021 із довідкою щодо вартості її проведення, з якого вбачається, що під час первинно відомого звернення за медичною допомогою 24.08.2021 (під час огляду лікарем/лікарями відділення щелепно-лицевої хірургії Київської міської клінічної лікарні № 1) у ОСОБА_6 були виявлено такі тілесні ушкодження: синець (без опису морфології) верхньої губи; садно (без опису морфології) слизової нижньої губи. Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого/тупих предмету/предметів, на кшталт кисті руки (зібраної у кулак). Враховуючи дані, отримані під час аналізу відеозапису подій від 23.08.2021, є підстави стверджувати, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися способом, який був зафіксований камерою відеоспостереження, що відображено на таймері запису 17:33:24-28 (video_2021-08-30_17);

- відповідь адміністрації КНП «Київська міська клінічна лікарня № 1» щодо факту самостійного звернення потерпілого ОСОБА_6 за медичною допомогою 24.08.2021;

- протокол огляду документа від 20.09.2021, а саме консультативного заключення № 295 від 24.08.2021 на ім`я ОСОБА_6 , копія якого долучена до матеріалів кримінального провадження;

- постанова від 20.09.2021 про визнання консультативного заключення на ім`я потерпілого речовим доказом;

- заява власника камер відеоспостереження ОСОБА_13 щодо надання відеозапису події, що мала місце 23.08.2021, о 17:30, дізнавачу на запит останнього;

- протокол огляду відеозапису з камер відеоспостереження від 30.08.2021 із долученою фототаблицею та оптичним носієм;

- постанова від 30.08.2021 про визнання оптичного носія із відеозаписом з камер відеоспостереження речовим доказом;

- копія паспорта ОСОБА_8 , витяг з Єдиного державного демографічного реєстру, вимога управління інформаційно-аналітичної підтримки щодо відомостей про притягнення до відповідальності, довідки про те, що не перебуває під наглядом лікарів нарколога чи психіатра;

- повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 07.10.2021 та постанова про продовження строку дізнання від 07.10.2021 до 20 днів.

3.1 Вказані докази були оголошені прокурором під час судового розгляду та досліджені судом.

3.2 Під час їх дослідження обвинувачений та його захисник не висловили будь-яких зауважень щодо неналежності або недопустимості цих доказів, та вказали, що не заперечують проти їх долучення до матеріалів провадження.

3.3 Суд приймає вказані докази на підтвердження встановлених судом обставин, оскільки письмові докази, а саме рапорт оперативного чергового щодо з`ясованих обставин події, надалі внесені відомості до ЄРДР, доручення начальника сектору дізнання дізнавачу, повідомлення дізнавача керівнику окружної прокуратури про початок досудового розслідування, а так само постанова про призначення групи дізнавачів та групи прокурорів, повідомлення про підозру та постанову про продовження строку дізнання на певному етапі як досудового розслідування, так і судового розгляду, свідчить про дотримання вимог процесуального закону як щодо підстав розпочати досудове розслідування, так і дотримання вимог законності щодо його проведення.

З цих підстав суд приймає й протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення й встановлені дані щодо особи потерпілого.

З аналогічних підстав суд приймає як належні й допустимі докази, які стосуються встановлення органом досудового розслідування фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема протокол пред`явлення потерпілому особи для впізнання за фотознімками, заява власника камер відеоспостереження щодо надання відеозапису події, протокол огляду цього відеозапису, заява потерпілого щодо долучення консультативного заключення відділення щелепно-лицевої хірургії та протокол огляду цього документа, відповідь міської клінічної лікарні на підтвердження самозвернення потерпілого за медичною допомогою.

Щодо доведення вини та встановлення причинного зв`язку із діями та з тими наслідками, що настали важливим є й висновок експерта щодо виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 , а саме: синець верхньої губи та садно слизової нижньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За висновком експерта від 20.09.2021 встановлено, що виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого/тупих предметів, на кшталт кисті руки (зібраної у кулак) та водночас є підстави стверджувати, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися способом, який був зафіксований камерою відеоспостереження, що відображено на таймері запису 17:33:24-28.

Вказані висновки експертів суд бере до уваги, сторони провадження водночас заперечень щодо їх змісту не висловлювали, з підсумками яких погодились.

Суд бере до уваги прийняті рішення органу досудового розслідування щодо визнання консультативного висновку на ім`я потерпілого та оптичного носія із відеозаписом з камер відеоспостереження речовими доказами, питання про що підлягає вирішенню цим вироком, як і дані про особу обвинуваченого про що далі в частині призначення покарання.

4. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом вимагається, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за висунутим обвинуваченням.

Власне цей термін «стандарт доказування» (standard of proof) позначає рівень ймовірності, до якого обставина повинна бути підтверджена доказами, щоб вважатись дійсною.

Сторона обвинувачення, на яку покладено тягар доведення висунутого обвинувачення, подала суду істотні докази та достатні пояснення стосовно обставин вчинення ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд, дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів (письмових матеріалів, показань потерпілого, свідків сторони обвинувачення й сторони захисту та обвинуваченого) - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення доведеною, що ніяк не можна вважати припущенням суду, а є сукупністю вагомих підстав для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_8 повністю підтверджується щодо його вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, показаннями потерпілого, свідка, зібраними письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, зокрема і висновками проведених експертиз тощо.

4.1 Щодо тверджень сторони захисту, що обвинувачений перебував у стані необхідної оборони, не мав умислу на спричинення будь-яких ушкоджень, а лише захищався, тому має бути виправданий за висунутим обвинуваченням, то суд вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Особливістю необхідної оборони є специфіка мотиву діяння, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання.

Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж.

Захист при необхідній обороні виявляється тільки в активних діях, які за зовнішніми ознаками можуть співпадати з ознаками тих діянь, які передбачені КК України (наприклад, заподіяння тілесних ушкоджень).

Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в цій обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Стан необхідної оборони існує лише протягом наявності суспільного небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент.

Право на необхідну оборону виникає з моменту створення особою, яка здійснює посягання, реальної небезпеки заподіяння істотної шкоди охоронюваним суспільним відносинам (життю і здоров`ю), а його кінцевим моментом є припинення таких дій і усвідомлення (реальна можливість усвідомлення) особою, яка здійснює захист, факту остаточного припинення особою, яка здійснює посягання, суспільно небезпечних дій.

Згідно зі ст. 37 КК України уявною обороною визнаються дії, пов`язані із заподіянням шкоди за таких обставин, коли реального суспільно небезпечного посягання не було, і особа, неправильно оцінюючи дії потерпілого, лише помилково припускала наявність такого посягання.

Водночас суд не знаходить підстав вважати, що ОСОБА_8 перебував у стані уявної оборони, оскільки встановлені фактичні обставини справи та досліджені судом докази не вказують на дії зі сторони ОСОБА_6 , які обвинувачений помилково міг розцінити як реальне суспільно небезпечне посягання.

4.1.1 Разом з тим, як свідок сторони обвинувачення, так і свідок захисту, у тому числі обвинувачений і потерпілий підтвердили про тривалий конфлікт, який існує між ними, й суд вказану обставину під сумнів не ставить, з урахуванням також того, що кожен з допитаних осіб, незважаючи на застереження щодо меж судового розгляду, повідомляв суду деталі того багаторічного конфлікту, які передували події, що є предметом цього провадження.

Втім однієї цієї обставини недостатньо для того, щоб стверджувати про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони в день події, коли він заподіяв потерпілому серію ударів по голові.

З показань свідка сторони обвинувачення, яка є цивільною дружиною обвинуваченого, вбачається, що потерпілий дійсно висловлювався на адресу обвинуваченого нецензурною лайкою, при цьому свідок не стверджувала про будь-який стан небезпеки для неї чи обвинуваченого, про жодну можливу загрозу нападу від потерпілого також не повідомляла.

Не спростовує висунуте обвинувачення в умисному спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 й показання свідка сторони захисту, який безпосереднім свідком події не був.

Разом з тим, суд не може оцінити показання цього свідка в тій частині, що потерпілий через цього свідка переказував погрози обвинуваченому як перебування останнього у стані необхідної оборони під час чергової випадкової зустрічі з потерпілим, який є його сусідом.

Жодних даних про те, що дії обвинуваченого були самозахистом від протиправних дій потерпілого, в матеріалах кримінального провадження не містяться.

Тобто стороною захисту не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що потерпілий застосовував до обвинуваченого фізичне насильство і таке насильство було дійсно настільки суттєвим, що викликало у обвинуваченого обґрунтоване побоювання за свою безпеку.

При цьому встановлені судом фактичні обставини свідчать, що дії потерпілого, а саме усні висловлювання на адресу обвинуваченого, за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальної та безпосередньої загрози заподіяння шкоди для обвинуваченого, які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у заподіянні шкоди потерпілому.

Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Отже, вважати, що обвинувачений, завдаючи серію ударів двома руками по голові потерпілого, перебував у стані оборони або діяв з перевищенням її меж, суд підстав немає. Не може про це свідчити й те, що потерпілий після нанесених йому ударів взяв садовий інструмент в руки, через що також обвинувачений розпилив йому в обличчя сльозогінний газ.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

У цій частині рішення суд з урахуванням положень ч. 6 ст. 368 КПК України враховує правові позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, застосовуючи положення закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 125 КК України, до вчиненого суспільно небезпечного діяння обвинуваченим ОСОБА_8 3

5. З урахуванням наведених мотивів, суд кримінально-правову кваліфікацію дій обвинуваченого вважає правильною та кваліфікує його дії як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

6. При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має сім`ю та постійне місце проживання за яким є головою ОСББ, з вищою освітою, працює офіційно менеджером тощо.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, того, що особа вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, вчинила кримінальний проступок, водночас за відсутності обставин, які пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, то суд вважає за можливе, обираючи з альтернативно передбачених видів покарань - обрати покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 під час судового розгляду не обирався.

7. Щодо інших питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати здійснені під час досудового розслідування стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк сорок годин.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 під час судового розгляду не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи від 01 вересня 2021 року № 042-1138-2021 у розмірі 378 грн, від 17 вересня 2021 року № 042-1267-2021 у розмірі 1 619,10 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оригінал консультативного заключення № 295 відділення щелепно-лицевої хірургії від 24.08.2021 на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , переданого йому на відповідальне зберігання, залишити останньому за належністю; оптичний носій із записом з камер відеоспостереження зберігати у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

3Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року (справа №676/2606/18, провадження № 51-180км22). Режим доступу: https://reyestr.court.gov.ua/Review/107023925.

Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 листопада 2021 року (справа № 722/654/19, провадження № 51-4041км21). Режим доступу: https://reyestr.court.gov.ua/Review/101282949.

Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 квітня 2023 року (справа №946/2971/21, провадження № 51-3655км22). Режим доступу: https://reyestr.court.gov.ua/Review/110144415.

Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 квітня 2023 року (справа №309/1136/21, провадження № 51-872км23). Режим доступу: https://reyestr.court.gov.ua/Review/110486530.