Справа № 442/5477/23
Провадження № 1-в/442/239/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайсуду Львівської області в режимі відеоконференції з ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» заяву щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

До суду звернувся засуджений ОСОБА_4 із заявою про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні заяву підтримав, просив таку задоволити.

Представник адміністрації ДВК № 40 ОСОБА_5 заперечила проти задоволення заяви з тих підстав, що засуджений не довів своє виправлення, вважає, що існують обставини та підстави для відмови у задоволенні заяви.

Прокурор Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 заперечив щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки засуджений не довів своє виправлення, вважає подану заяву передчасною та такою, що не може бути задоволена.

Вислухавши пояснення засудженого, думку прокурора та представника адміністрації установи, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до статті 537 КПК України умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст.81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за особистим клопотанням засудженого, його захисника.

З матеріалів особової справи ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий 27.08.2019 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 289; ст. 75; ст. 104 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Також засуджений 24.01.2020 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185; ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання 24.01.2020, кінець строку відбуття покарання 24.02.2025

Засуджений ОСОБА_4 в місцях попереднього ув`язнення та позбавлення волі перебуває з 24.01.2020.

Під час тримання в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочення не надавались.

З 07.08.2020 відбував покарання в ДУ «Кременчуцька виховна колонія» характеризувався позитивно: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи два рази заохочувався.

З 11.08.2022 відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» характеризується посередньо, порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.

Ініціативи щодо працевлаштування на виробництві установи не проявляє.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, виконання їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно.

Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Участі в організації та проведенні виховних заходів, передбачених ст. 123 КВК України не приймає.

Участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу передбачених ст. 123 КВК України не приймає.

Відповідно до статті 126 КВК України засуджений ОСОБА_4 прагне до вдосконалення наявних професійно-технічний навичок. У 2021 закінчив Кременчуцьке професійно-технічне училище при установі, здобув професію «Тесляр».

Участі у роботі самодіяльних організацій засуджених відділення передбачених ст. 127 КВК України не приймає.

Згідно протоколу № 18 від 14.09.2022 рішенням комісії установи засудженому відмовлено в застосуванні ст. 107 КК України, як такому, що не довів своє виправлення.

Згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнав, розкаявся.

Згідно вироку суду є позов на суму 2512,16 грн. на користь держави за проведення експертизи. Виконавчі листи до виконання не надходили.

Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування

Статтею 537 КПК України передбачено, зокрема, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за клопотанням (заявою) засудженого, його адвоката чи захисника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Щодо доводів засудженого в підтримку свого клопотання, то суд зазначає, що належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, а не підставою для умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи те, що основним критерієм умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу. Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується судом за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Судом не отримано належних доказів про досягнення цілей призначеного покарання швидше ніж зазначено у вироці суду, а відтак, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 371, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України,суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 в умовно-достроковому звільненні - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду впродовж семи днів з дня її проголошення учасниками провадження через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

3