Справа № 686/6192/23
Провадження № 1-кп/686/823/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 30 квітня 2022 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванків Київської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця фельдшера поліклініки Державного науково-дослідного інституту випробувань та сертифікації озброєння та військової техніки, у військовому званні «старший сержант», учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, маючого на утриманні малолітню дитину, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді фельдшера поліклініки Державного науково-дослідного інституту випробувань та сертифікації озброєння та військової техніки, всупереч вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 13, 14, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28 квітня 2022 року, близько 03 год. 30 хв., перебуваючи у місці тимчасової дислокації Державного науково-дослідного інституту випробувань та сертифікації озброєння та військової техніки, що по АДРЕСА_3 , знаходячись у загальному коридорі 3 поверху гуртожитку за вказаною адресою, діючи з прямим умислом, реалізуючи злочинний намір на вчинення порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи невдоволеним раніше накладеним на нього грошовим стягненням, на його думку, через нібито дії капітана ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс капітану ОСОБА_5 чотири удари руками, затиснутими в кулак, в ділянку обличчя та тулуба, спричинивши 3 підшкірні крововиливи: а саме верхньої повіки лівого ока, бічної поверхні лівої половини грудної клітки в проекції середньої пахвової лінії на рівні 8-го та 9-го ребер та поверхневої клаптикової рани м`яких тканин нижньої губи справа, чим спричинив тілесні ушкодження начальнику за званням у вигляді легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, після чого його протиправні дії були припинені іншими військовослужбовцями.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у завданні побоїв, які заподіяли легкі тілесні ушкодження, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 406 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 28 квітня 2022 року, у вищевказаному місці та час, за обставин викладених в обвинувальному акті, у нього виник конфлікт із потерпілим ОСОБА_5 , внаслідок чого, наніс останньому тілесні ушкодження в ділянку обличчя та тулуба та в подальшому його дії були зупинені іншими військовослужбовцями. Щиро каявся, просив пробачення в потерпілого та просив його суворо не карати та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинуваченому обвинувачення.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у завданні побоїв, які заподіяли легкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Згідно із ч. 2 ст.50, ч. 2 ст.65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Суд враховує, що ОСОБА_4 визнає свою вину, щиро розкаюється, що є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 406 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи зазначені вище дані про особу ОСОБА_4 , його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався і клопотання про обрання такого під час судового розгляду не заявлено.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти органи пробації про зміну свого місця проживання та роботи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на командира військової частини, а уразі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1