УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання- ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Харкова заяву судді Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження №0001620 від 10.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Київського районного суду м. Харкова у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перебуває кримінальне провадження №0001620 від 10.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України.

У судовому засіданні суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід від розгляду кримінального провадження №0001620 від 10.04.2019. Правова підстава - пункт 4 частина 1 статті 75 КПК України.

В обґрунтування заяви про самовідвід суддею ОСОБА_3 зазначено, що в провадженні колегії Київського районного суду м.Харкова: головуючий суддя ОСОБА_7 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , перебула справа №640/7773/19 по кримінальному провадженні №0002155 за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні 14.05.2018 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України. Вироком Київського районного суду м.Харкова від 04.07.2019 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, останнім призначено покарання. Враховуючи зазначене та ті обставини, що вона, як суддя висловила свою позицію по обставинах подій від 14.05.2018, які інкриміновані ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , надала оцінку доказам у справі, вважає недопустимим свою участь у розгляді справи №640/11108/19 по кримінальному проваджені №0001620 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України.

Прокурор у підготовче судове засідання не з"явився, через канцелярію суду подав заяву, у якій прохає суд здійснити розгляд заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

У підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_13 не з`явився, 26.06.219 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не має.

У підготовче судове засіданні потерпілий ОСОБА_14 не з`явився, про час, день та місце підготовчого судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Захисник- адвокат ОСОБА_15 в підготовче судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Відеоконференція між Київським районним судом м.Харкова та державною установою "Черніговський слідчий ізолятор", де утримується обвинувачений ОСОБА_6 , не відбулася з технічних причин.

Неприбуття в судове засідання сторін не перешкоджає розгляду питання про самовідвід судді ОСОБА_3 .

Колегія суддів, заслухавши доводи судді ОСОБА_3 про самовідвід, дослідивши зміст заяви та матеріали справи, прийшла до наступних висновків.

Частиною 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії, в частині запобігання можливій необ`єктивності та упередженості судді, статтями 75 та 76 КПК України встановлено виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а також наведені випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

У випадку встановлення суддею наявності обставин, які викликають сумнів в його неупередженості, на нього у відповідності до статей 75-76,80 КПК України покладається обов`язок заявити самовідвід. Такий самовідвід, за умови колегіального здійснення судового провадження, розглядає цей же склад суду (частина 1 статті 81 КПК України).

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу (самовідводу), колегія суддів звертається до інших джерел права, які визнані в Україні, для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює пріоритет міжнародного права в Україні.

Щодо формування складу суду, то Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча й розподіл справи конкретному суду підпадає під «свободу розсуду», якою користуються національні органи влади у такому випадку, потрібно переконатися, що цей розподіл був сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції та, зокрема, з його вимогами незалежності та неупередженості (Рішення у справі Moiseyev проти Росії від 9 жовтня 2008 року, заява № 62936/00, параграф 176). У цьому контексті важливо врахувати, що на стадії розгляду кримінального провадження по суті в суді першої інстанції, суд досліджує всі матеріали кримінального провадження та надає їм оцінку. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (частина 1 стаття 94 КПК України).

В пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з пунктом 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до матеріалів судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001620 від 10.04.2019 складено і затверджено за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним 14.05.2018, близько 08-30 годині у будинку №6 по вул. Гаршина в м.Харкові, кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій, за попередньою змовою групою осіб у складі: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Згідно даних Реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001620 від 10.04.2019, а також даних листа від 30.05.2019 вих.№04-22-1737-19 за підписом першого заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_16 , постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_17 від 10.04.2019 матеріали досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, виділено в окреме провадження за №0001620 від 10.04.2019, з кримінального провадження №0002155 від 14.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України.

Колегія суддів Київського районного суду м.Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_7 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , 04.07.2019 ухвалено вирок у кримінальному провадженні №0002155 від 14.06.2018, яким визнано винуватими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні 14.05.2018, близько 08-30 годині у будинку АДРЕСА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, тобто у нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою групою осіб у складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншою особою, матеріали кримінального провадження відносно якої відділенні в окреме провадження.

Вирок ухвалено колегією суддів відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, тобто без дослідження доказів обставин вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншою особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виделенні в окреме провадження ( ОСОБА_6 ), кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України. Колегія суддів в межах судового розгляду вказаного кримінального провадження допитала обвинувачених та вивчила документи, що характеризує їх особу.

Вказані вище обставини дають підстави вважати, що наведені в заяві судді ОСОБА_3 про самовідвід обставини, свідчать про сформовану у неї та виражену точку зору стосовно події кримінального правопорушення, яка відбулася 14.05.2018, близько 08-30 годині у будинку №6 по вул.Гаршина в м.Харкові, яка інкримінується ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001620 від 10.04.2019.

З огляду на зазначене, враховуючи думку прокурора про неможливість участі судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001620 від 10.04.2019, з метою забезпечення недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі, усунення можливої упередженості судді при здійсненні судового розгляду кримінального провадження, сприяння підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених рішень, колегія суддів вважає наявними підстави для відводу судді ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0001620 від 10.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України.

Керуючись статтями 35,75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження №0001620 від 10.04.2019- задовольнити.

Відвести суддю Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001620 від 10.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0001620 від 10.04.2019 передати до канцелярії Київського районного суду м.Харкова для визначення судді у порядку, передбаченому статтею 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3