Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 07 червня 2023 року про часткове задоволення клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000095 від 05.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 07 червня 2023 року задоволено частково клопотання слідчої СВ ВП №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль марки «Dacia», моделі «Sandero», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на його відчуження, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить загальним засадам кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Зазначає, що оскільки вказаний транспортний засіб використовувався для транспортування незаконно виготовлених підакцизних товарів та є засобом вчинення кримінального правопорушення, то щодо нього може бути застосована спеціальна конфіскація. Тому розуміючи це, власник автомобіля може вжити заходів з його приховування або з метою зменшення вартості арештованого майна шляхом заміни вузлів та агрегатів.

Наголошує, що слідчий суддя, накладаючи арешт на транспортний засіб з забороною відчуження та без забобони користування та розпорядження не з`ясував, чи перебувають у власності чи користуванні подружжя інші транспортні засоби, оскільки чоловік ОСОБА_9 вже притягувався до кримінальної відповідальності за ст..204 КК України та був засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 08.05.2023 року до покарання у виді штрафу, зокрема, за незаконне транспортування з метою збуту в межах Зарічненської об`єднаної територіальної громади аналогічних підакцизних товарів на автомобілі «Volkswagen» моделі «LT-35».

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчої та накласти арешт на автомобіль марки «Dacia», моделі «Sandero», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 шляхом заборони володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно положень ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи з вищевказаних законодавчих принципів, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, в якому слідчий суддя з наведенням достатніх мотивів та посиланням на норми закону обґрунтував своє рішення в частині відмови в позбавленні права користуватися арештованим майном.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до оскарження обраного слідчим суддею способу накладення арешту на майно, а саме позбавлення права на відчуження та без позбавлення права користування та розпорядження вищезазначеним майном. В свою чергу прокурор просить накласти арешт на автомобіль, в тому числі і шляхом заборони володіння та користування.

Апеляційний суд вважає такі доводи прокурора необґрунтованими з огляду на таке.

З матеріалів судового провадження вбачається, що С ВВП №2 Враського РВП ГУНП у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000095, внесеному до ЄРДР 05.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 05 червня 2023 року о 09 год. 28 хв. під час роботи мобільного блокпоста по вул. Центральна, що в с. Бродниця Вараського району Рівненської області, на законну вимогу поліцейського ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 про зупинку водій автомобіля марки «Dacia», моделі «Sandero», номерний знак НОМЕР_1 не зупинився, проігнорував її та продовжив рух. Під час переслідування водій вказаного транспортного засобу зупинився на території домоволодіння, що по АДРЕСА_2 , зачинив двері автомобіля та залишив місце події. Під час візуального огляду автомобіля було помічено наявні в ньому картонні коробки, вмістом яких ймовірно є незаконно виготовлені підакцизні товари, а саме тютюнові вироби та алкогольні напої, які транспортувалися ОСОБА_8 з метою їх незаконного збуту.

Колегія суддів вважає, що для забезпечення досягнення цієї мети арешту майна, накладення арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження є достатнім та співрозмірним.

Так, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею при накладенні арешту на транспортний засіб з позбавленням права лише на його відчуження враховано те, що доказів причетності власника автомобіля ОСОБА_8 до кримінально-протиправних дій матеріали клопотання не містять, необхідність проведення слідчих дій, експертиз із використанням вказаного транспортного засобу відсутня, на утриманні власника перебуває малолітня дитина, тому залишив за власником право володіння та користування даним автомобілем.

Під час апеляційного розгляду прокурором також не надано доказів щодо причетності власника майна до злочину, передбаченого ст.204 КК України та не доведено, що такий вид обтяження, як заборона розпорядження та користування арештованим майном, забезпечить потреби досудового розслідування, тому апеляційний суд вважає, що воно може бути передано власнику на зберігання із забороною відчуження, без шкоди для кримінального провадження.

Представник власниці автомобіля адвокат ОСОБА_6 в апеляційному суді вказав, що на даний час ОСОБА_8 проживає окремо від свого чоловіка ОСОБА_11 , тому вона не знає чим він займається та куди їздить.

Доводи сторони обвинувачення на те, що чоловік ОСОБА_9 вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічне правопорушення та був засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 08.05.2023 року не може бути безумовною підставною для вилучення транспортного засобу, поки прокурор не доведе, що власник майна знала про його незаконне використання.

Таким чином, клопотання слідчого в частині заборони користування та розпорядження майном будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на майно, які би відповідали меті та завданням арешту, не містить.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 07 червня 2023 року про часткове задоволення клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000095 від 05.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3