Справа № 646/3540/23
№ провадження 1-кс/646/1171/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 06.07.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України,-

УСТАНОВИВ:

14.07.2023р. до суду надійшло вказане клопотання прокурора, в якому він просить накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 08.07.2023р. в ході огляду предмету, а саме лобзика торгової марки «Grand» моделі ЛЄ-65, серійний номер 00000723, який добровільно видав ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-яким особам, із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, тобто в кімнаті речових доказів ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, приходить до висновку про необхідність його повернення, виходячи з наступного.

Так, згідно з ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 172 КПК України надано визначення арешту майна, яке є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів , спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

В свою чергу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Згідно з копією Витягу з ЄРДР №0000259 від 06.07.2023 р., відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені за наступним фактом 05.07.2023 до ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області звернувся із заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 02.07.2023р. за місцем проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 , малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою заволодів електричним лобзиком (ІПНП № 6285)

У клопотанні прокурора зазначено, що майно, на яке він просить накласти арешт, належить ОСОБА_4 , на підтвердження чого він надав відповідні підтверджуючі документи.

В той же час, всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні прокурором не зазначено розміру шкоди, а також не наведено конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами майном, на яке він просить накласти арешт. Відповідні документи чи їх копії до клопотання не додані.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна необхідно повернути прокурору, встановивши при цьому строк в сімдесят дві години для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 06.07.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1