УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000645 від 15.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000645 від 15.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві, під процесуальним керівництвом прокурорів Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000645 від 15.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2023 року приблизно о 08 год. 30 хв. водій автомобіля марки «Hundai Accent», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , 1995 р.н. рухаючись по вул. Бажова, здійснюючи виїзд на вул. Червоноткацьку виконуючи маневр лівого повороту на зелений сигнал світлофора, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , 1975 р.н., яка переходила проїзну частину вул. Червоноткацької, з права наліво відносно напрямку руху автомобіля, на зелений сигнал світлофора.

В результаті ДТП, ОСОБА_5 госпіталізована до КМКЛ ШМД з діагнозом: перелом лобкової кістки, перелом правої сідничної кістки справа, ЗЧМТ, ЗТЖ.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Hyundai Accent» р.н. НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

15.06.2023 року, автомобіль марки «Hyundai Accent» р.н. НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що слідчим винесена відповідна постанова.

З метою забезпечення збереження речових доказів, здобуття доказів у кримінальному провадженні, необхідністю проведення експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. Разом з тим, в клопотанні зазначає про проведення судового розгляду без його участі.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився. Слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 надано рапорт про те, що ним було повідомлено власника тимчасово вилученого транспортного засобу про судовий розгляд клопотання про арешт майна.

При цьому, неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, надані на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві, під процесуальним керівництвом прокурорів Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000645 від 15.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

15.06.2023 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на перехресті вул. Червоноткацька вул. Бажова у м. Києві, виявлено та оглянуто автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 .

Автомобіль марки ««Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , 15.06.2023 року з місця ДТП вилучено та поміщено на територію майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м.Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-Б.

Постановою слідчого від 15.06.2023 року вилучений автомобіль визнано речовим доказом.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вказане майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, проведення необхідних експертиз транспортного засобу, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000645 від 15.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на: автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , поміщений на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-Б.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя