Провадження № 1-кс/344/5107/23
У Х В А Л А

26 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що з постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 27 червня 2023 року скаржник не погоджується з огляду на таке: із дня подачі заяви до ГУНП в Івано-Франківській області про вчинення кримінальних порушень, передбачених статтями 364, 366 та 382 Кримінального кодексу України службовими особами ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо невиконання чинних судових рішень за позовами осіб з особливим статусом - потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, реальних учасників її ліквідації влітку 1986 року - минув 421 день. 373 дні нібито тривало досудове розслідування щодо зясування обставин та наслідків блокування чинних судових рішень за позовами майже восьми десятків реальних учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків у 1986- 1987 роках. їх родини сьомий рік очікують на виплату законних і підтверджених судами надбавок за понаднормовий стаж, а чиновник цинічно направляє їм повідомлення про виконання чинних судових рішень, внаслідок яких їх пенсія знизилась у 2-4 рази. Рішення судів протиправно заблоковані, Виконавчі листи в управлінні примусового виконання рішень «заморожені», а слідчий, лейтенант поліції ОСОБА_4 невідомо що досліджує, оскільки суди це зробили до нього і без його участі. Верховний Суд України щонайменше 32 (тридцять два) рази відмовив ГУ ПФУ в Івано-Франківській області за його ж скаргами щодо правомірності відмови від виконання чинних рішень судів за нашими однотипними позовами щодо невиплати надбавки за понаднормовий стаж. Мої намагання сприяти даному розслідуванню слідчий ігнорує. За час судового розслідування він спромігся тільки один раз зателефонувати - 14 липня 2023 року, щоб повідомити про відмову прокурора п. ОСОБА_5 скасувати його постанову про друге закриття досудового розслідування після нашої нервової зустрічі в приміщенні керівника досудового розслідування. В оскаржуваній постанові слідчий, лейтенант поліції ОСОБА_6 нібито погоджується з рішеннями судів, зазначаючи (стор. 2. абз. 1), що «На даний момент дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області визнано протиправними, щодо відмови у перерахунку пенсії за віком членам організації за віком, відповідно до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішення адміністративних судів зобовязують ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії у відповідності до ч.2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В даному випадку в діях посадових ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відсутній склад злочину». Рапортує, що «Для зясування невиконання рішень Івано-Франківського окружного суду (а насправді позитивні рішення на наші позови ухвалювали також суди міські Івано-Франківський та Болехівський, районні Богородчанський, Тисменицький, Косівський, Калуський, Коломийський, Верховинський, Долинський, Городенківський) було допитано в якості свідка заступника начальника ГУ ПФУ в Івано-франківській області ОСОБА_7 ( в заяві нашій він фігурує як ініціатор даного злочину). Слідчий не оцінив та не привів до тями ОСОБА_7 та його підспівувачів, що висновки ВС України є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить відповідну норму права та не ухвалив постанову щодо невмотивованих витрат бюджетних коштів. Скаржник надав слідству інформацію про ігнорування працівниками Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції приписів ЗУ «Про виконавче провадження». Взяті до провадження ще 20 травня 2022 року виконавчі листи Аннича, Бартківа, Біліковського, Левковича, Телкьа, Тутура. Жодне провадження не завершено. Спромоглись під тиском запустити дві нові справи при відведених на провадження двох місяців чинним законодавством. Просив визнати протиправною та скасувати постанову слідчого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0001119 від 27.06.2023 та ініціювати відсторонення від досудового розслідування слідчого ОСОБА_8 за брак професійності та упередженого ставлення до протиправних дій відповідача у кримінальному досудовому розслідуванні та передачу справи на розслідування органам ДБР.

Скаржник в судовому засіданні підтримав скаргу, з підстав, які в ній детально наведені.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

В провадженні слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНІ в Івано- Франківській області знаходиться кримінальне провадження за №0001119 від 14.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, про те, що посадові особи ГУ ПФУ в Івано-Франківській області умисно не виконують рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду про перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і зобов`язано здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком, з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 1% заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

27 червня 2023 року слідчим ОСОБА_8 було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях заступника начальника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

В ст. 303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.306 КПК України скарги на рішення про закриття кримінального провадження, розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Частиною 5 ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до положень ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання, приймає процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (AssenovandOthers v. Bulgaria), пп. 103 etseq.).

У постанові дізнавачем не наведено достатніх обставин, за яких слід дійти висновку про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження та не наведено чим вичерпані можливості отримання достатніх доказів.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова дізнавача має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ч.2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Наведені у скарзі обставини ніяким чином не можуть викликати обґрунтовані сумніви упередженого ставлення слідчого. Слідчий, користуючись своїми повноваженнями, самостійно приймає процесуальні рішення, вчиняє певні слідчі (розшукові) дії, які вважає за необхідне вчинити. Незгода іншого учасника кримінального провадження з рішеннями слідчого не може, сама по собі, стати підставою для відводу. Цей учасник має відстоювати свою позицію на основі змагальності і доведення своєї правоти, а не просто усувати з процесу учасника, який з ним не погоджується або діє не так, як він вважає за потрібне. Крім того, скаржник може звернутись до керівника органу досудового розслідування або ж до процесуального керівника зі скаргою на неефективність слідства. Однак до матеріалів скарги не надано доказів звернення з такою скаргою. Окремим інститутом є звернення скаржника в порядку відводу, порядок якого регулюється процесуальним законом.

Отже виходячи з викладеного правові підстави скарги перед судом доведено частково та скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого ОСОБА_8 слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження №0001119 від 27.06.2023 року.

в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1