Справа № 303/3941/18
У Х В А Л А

25 травня 2023 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглядаючи у судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч. 4 ст.185 та ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю : прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду перебуває на розгляді об`єднане кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2018 року за №0001265, 11.01.2019 року за №0000086, 27.06.2020 року за №0001302, 04.08.2021 року за №0000587, 10.12.2021 року за №0001170, 16.02.2022 року за №0000183, 17.08.2022 року за №0000695 та 05.12.2022 року за №0001085 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду (головуючий ОСОБА_7 ) від 02.05.2023 року кримінальне провадження №0000163, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, передано складу суду в особі судді ОСОБА_1 для вирішення питання про його об`єднання з даним об`єднаним кримінальним провадженням.

На початку судового розгляду судом на обговорення поставлено питання про доцільність об`єднання вищевказаних кримінальних проваджень в одне кримінальне провадження з метою повного та всебічного дослідження вищевказаних обставин провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 висловив думку про доцільність об`єднання кримінальних проваджень щодо нього в одне провадження.

Захисник ОСОБА_6 також просив об`єднати вищевказані кримінальні провадження в одне провадження, оскільки такі стосуються однієї і тієї ж особи, тобто його підзахисного.

Ст. 2 із 6

Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили об`єднати вищевказані провадження в одне кримінальне провадження, оскільки вони є про обвинувачення однієї особи.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Відповідно до вимог ст.334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Враховуючи, що у вищевказаних кримінальних провадженнях обвинуваченим є ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, суд прийшов до висновку про доцільність та необхідність їх об`єднання для спільного розгляду.

Також, прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні подала клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 діб, з визначенням застави у максимальному розмірі, яке вмотивоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальних провадженнях доказами, зокрема: заявами про вчинені кримінальні правопорушення, протоколами огляду місця події, протоколами переглядів відеозаписів, протоколами допитів свідків та іншими, зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінальних проваджень.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.04.2023 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 на строк до 23 червня 2023 року включно. На даний час, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, встановлені в ході досудового розслідування та судом щодо ОСОБА_3 продовжують існувати, зокрема ОСОБА_3 може переховуватись від суду, оскільки будучи раніше судимим, вчинив ряд тяжких злочинів в умовах воєнного стану, за які передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків щодо зміни їхніх показань в суді (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимим вчинив ряд аналогічних тяжких корисливих злочинів в умовах воєнного стану (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_3 є особою, схильною продовжити свої злочинні дії, він є суспільно небезпечною особою, схильною до протиправної поведінки, зловживає алкогольними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення

Ст. 3 із 6

корисливих тяжких злочинів, на даний час на розгляді суду перебуває об`єднане кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні ряду крадіжок, офіційно не працює, не одружений, без дітей, а тому застосування відносно обвинуваченого інших більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є неможливим.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання про продовження стосовно ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив задовольнити клопотання з наведених прокурором ОСОБА_5 у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що таке клопотання є необґрунтованим, оскільки не вчиняв кримінальні правопорушення, наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення не має, обіцяє з`являтися за викликами до суду.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного, з огляду на відсутність зазначених прокурором ризиків. Зокрема, ОСОБА_3 не має наміру ухилятися від суду, оскільки коли останній перебував на волі, ОСОБА_3 вчасно з`являвся у судові засідання, а відсутність його певний час та не з`явлення ним до суду обґрунтована тим, що він не знав про час розгляду справи у суді. Крім того, вказаний прокурором ризик про можливий вплив обвинуваченого на потерпілих чи свідків не підтверджується жодним чином, та обвинувачений пообіцяв більше не вчиняти жодних кримінальних правопорушень, просив надати йому шанс, а тому ризик щодо вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень також є необґрунтованим.

Дослідивши клопотання прокурора, думки інших учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 лютого 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 квітня 2023 року включно з визначенням застави у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 67100 гривень. У подальшому ухвалою суду від 25 квітня 2023 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у цьому ж розмірі відносно ОСОБА_3 продовжено на строк до 23 червня 2023 року включно.

До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.

У відповідності до вимог частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно вимог частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка

Ст. 4 із 6

обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу (пункти 35, 51 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кількох нетяжких та тяжких злочинів та існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, зокрема він може: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом психологічного або фізичного впливу на них з метою примусити їх змінити або відмовитись від своїх показань, схилити їх до давання неправдивих показань, також враховуючи, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягався до кримінальної обвинувачений, висока ймовірність, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів повно і всебічно оцінив в сукупності всі обставини, зазначені в ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість показання у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні вказаних злочинів, відсутність постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, з огляду на те, що він офіційно не працює, не одружений, утриманців не має.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні, зокрема, тяжких злочинів, передбачених за ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України, тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно нього був би занадто м`яким і недієвим.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає перебування обвинуваченого під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. Осіб, які поручилися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним, з огляду на ризики, що існують та відомості, які характеризують його особу, той не працює, не одружений, утриманців не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а також притягався до адміністративної відповідальності, однак незважаючи на те, що відбувши реальну міру покарання, він в подальшому вчинив ряд інших кримінальних правопорушень під час дії воєнного стану.

Доводи сторони захисту з приводу відсутності вказаних прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України спростовуються рядом обвинувальних актів про обвинувачення ОСОБА_3 , які знаходяться на розгляді в суді, при цьому ОСОБА_3 порушив умови запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого в межах кримінального провадження, тривалий час був відсутній за місцем свого проживання, у зв`язку з чим відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що свідчить про схильність обвинуваченого до протиправної

Ст. 5 із 6

поведінки, що обґрунтовано ставить під сумнів виконання ОСОБА_3 покладених на нього судом процесуальних обов`язків в разі застосування відносно нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З врахуванням вказаної норми закону, суд прийшов до висновку про необхідність визначення обвинуваченому ОСОБА_3 , який не працює, на даний час джерело доходу у нього відсутнє, застави у розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який зможе повністю забезпечити встановлені ризики та достатньою мірою буде стримуючим фактором від порушення обвинуваченим своїх обов`язків.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а щодо розміру застави до часткового задоволення, оскільки визначення розміру застави у максимальному розмірі було б завідомо непомірним для нього.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , у випадку внесення ним застави, кілька обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 217, 331, 334, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості про які внесені 28.05.2018 року за №0001265, 11.01.2019 року за №0000086, 27.06.2020 року за №0001302, 04.08.2021 року за №0000587, 10.12.2021 року за №0001170, 16.02.2022 року за №0000183, 17.08.2022 року за №0000695 та 05.12.2022 року за №0001085 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч. 4 ст.185 та ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України (справа №303/3941/18, 1-кп/303/97/21), з матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2023 року за №0000163 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України (Справа №303/3533/23, 1кп/303/318/23) в одне провадження.

Об`єднаному кримінальному провадженню присвоїти номер №303/3941/18, (Провадження 1-кп/303/97/21) .

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 до 23 липня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 25 (двадцяти п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 67100 (шістдесят сім тисяч сто) гривень.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 в разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Мукачівського міськрайонного суду;

- не відлучатися з місця проживання (м.Мукачево Закарпатської області) без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Ст. 5 із 6

- здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Головуючий ОСОБА_1