Справа № 953/3127/23
н/п 1-кс/953/4161/23
"07" червня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Зберігання арештованого майна визначити здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» - у СВ УСБУ в Харківській області.
Клопотання подано поштою 31.05.2023 року.
Прокурор до суду не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав.
Власник майна ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилась, надала письмове заперечення через канцелярію суду, в якому просить розглядати клопотання без її участі та участі власника майна.
В обґрунтування заперечення проти накладення арешту на майно адвокат ОСОБА_5 зазначила, що накладення арешту на майно є незаконним та необґрунтованим, та речі які було вилучено під час обшуку не мають слідів злочину та не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За ч.1 ст. 116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту .
З огляду на вищезазначене слідчий суддя приходить до висновку що строк подачі клопотання про арешт майна органом досудового розслідування дотримано.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.
У зв`язку із введенням воєнного стану у невстановленої організованої групи осіб, виник злочинний умисел, спрямований на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
Досудовим слідством встановлено, що у подальшому група осіб на території м. Харкова здійснює створення та адміністрування серверів та чат-ботів, метою яких є вербування агентів з числа громадян України для виконання вказівок кураторів з числа спецслужб рф на проведення дестабілізаційних та шпигунських заходів проти України.
Зокрема, встановлено, що вказана група осіб адмініструє більш ніж 800 чат-ботів, які з метою пошуку проросійськи налаштованих громадян України, здійснюють «парсинг» (вивантаження) учасників Телеграм-каналів, а також груп в соц. мережах «Одноклассники» та «Вконтакте» із проросійською спрямованістю та в подальшому пропонують їм співпрацювати зі спецслужбами рф.
Крім цього, встановлено, що вищезазначена група осіб використовує власні сервери та комп`ютерне обладнання з метою збирання та подальшої передачі представникам спеціальних служб рф відомостей, що становлять державну таємницю, шляхом кібератак на органи державної влади та військові об`єкти, використовуючи при цьому такі види кібератак як: брут-підбор паролів, використання фішинг-посилань, використання вразливостей операційних систем жертв.
У період з 08 години 26 хвилин по 12 годину 30 хвилин 30.05.2023 року було проведено обшук на підставі Ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова у у домоволодінні та прибудинкових спорудах, де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 за результатами чого вилучені наступні предмети:мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A71» з s/n НОМЕР_2 , imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , без сім карти, з карткою пам`яті «micro sd»;мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max s/n НОМЕР_5 imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 з сім карткою з номером НОМЕР_8 , а також е-сим з номером НОМЕР_9 , пароль 0714; мобільний телефон марки Samsung imei 1 НОМЕР_10 imei 2: НОМЕР_11 з карткою пам`яті марки «Sandisk, пароль 0714;ноутбук марки «Lenovo» чорного кольору з написом блакитного кольору «ideapad YAMiN4, код пристрою 1F3BF5A2-2B71-4F8E-B4F9-57ED75B607BD;предмети схожі на грошові кошти в іноземній валюті, а саме доларах США номіналом "100 доларів США" у кількості 17 шт., загальною сумою 6 700 доларів США; предмети схожі на грошові кошти в іноземній валюті, а саме "билет банка росии" номіналом 5 000 рублей у кількості 3 шт. загальною сумою 15 000 рублів,предмети схожі на грошові кошти в іноземній валюті, а саме "билет банка росии" номіналом 1 000 рублей у кількості 2 шт. загальною сумою 2 000 рублів,предмети схожі на грошові кошти в іноземній валюті, а саме "билет банка росии" номіналом 500 рублей у кількості 1 шт.,предмети схожі на грошові кошти в іноземній валюті, а саме "билет банка росии" номіналом 200 рублей у кількості 1 шт.,предмети схожі на грошові кошти в іноземній валюті, а саме "билет банка росии" номіналом 100 рублей у кількості 2 шт., загальною сумою 200 рублів., предмети схожі на грошові кошти в іноземній валюті, а саме "билет банка росии" номіналом 50 рублей у кількості 2 шт., загальною сумою 200 рублів.;
Однак доказів того, що вилучені речі та грошові кошти мають ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження матеріали клопотання не містять.
Крім того, під час вирішення питання накладення арешту на майно слід врахувати положення статті 131 КПК України, яка вказує про необхідність досягнення дієвості кримінального провадження під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи відсутність обумовлених критеріїв визначених ст. 98 КПК України та існуючого порушення норм процесуального права з питань доведення дієвості та необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора, в зв`язку з його недоведеністю.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.
Отже, враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення клопотання про арешт вказаного майна - відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1