ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/196/18 Провадження по справі № 1-кп/514/30/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000468 від 13.11.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вознесенка Друга Тарутинського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 , мешканця будинку АДРЕСА_1 , з середньо - технічною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, інваліда 2-ої групи, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 122 КК України

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2017 року близько 23:00 години ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки ЗІЛ-130, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, яким володіє на підставі довіреності від 13 вересня 2017 року, рухаючись по вулиці Т.Г. Шевченко села Вознесенка Друга Тарутинського району Одеської області в напрямок до домоволодіння АДРЕСА_1 , в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявивши неуважність, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, не вибравши безпечну швидкість руху, не слідкуючи і не врахувавши дорожню обстановку, не маючи перешкод у власній смузі руху, виїхав на зустрічну смугу руху, здійснив зіткнення, вдаривши передньою лівою частиною автомобіля ЗІЛ-130, державний номерний знак НОМЕР_1 , передні ліві двері належного ОСОБА_6 транспортного засобу марки ВАЗ моделі 210994, державний номерний НОМЕР_2 , чорного кольору, які були відкриті, після чого здійснив наїзд на ОСОБА_6 , який в цей час перебував біля багажного відділення свого автомобіля, внаслідок чого останній отримав наступні тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом човноподібної, літеральної і проміжної клиноподібних кісток лівої стопи; підвивих в заплесно - плесновому суглобі з повним вивихом на рівні основи IV, V плеснових кісток лівої стопи; підвивих у п`ятково-кубоподібному суглобі з міграцією кубоподібної кістки в бік підошви лівої стопи; підвивих в човноподібно-клиноподібному суглобі лівої стопи; забиті садна тилу лівої стопи, які не були небезпечними для життя, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 21 доби, і за цим критерієм, згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6, відносяться до категорії середньої тяжкості.

Отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_4 , що виявились у порушенні правил дорожнього руху.

Крім цього, ОСОБА_4 12 листопада 2017 року близько 23 години 10 хвилин, знаходячись навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, діючи з прямим умислом, направленим на завдання тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_6 не менше п`яти ударів ножем господарсько-побутового призначення, який тримав в правій руці, в область спини, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом заднього відрізка 11 правого ребра та 5 колото-різаних ран в ділянці спини.

Тілесне ушкодження ОСОБА_6 у вигляді закритого переламу заднього відрізка 11 правого ребра, не було небезпечним для життя, потягло за собою розлад здоров`я тривалістю більше 21 доби, і за цим критерієм, згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді 5 колото-різаних ран в ділянці спини, не були небезпечними для життя, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів і не більше 21 дня, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.

Отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_4 12 листопада 2017 року близько 23 години 20 хвилин, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, діючи з прямим умислом, направленим на завдання тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_6 не менше п`яти ударів ножем господарсько-побутового призначення, який тримав в правій руці, в область передпліччя, грудної клітини та живота, та один удар ногою в область передпліччя, коли ОСОБА_6 присів, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням правого куполу діафрагми, та проникненням в черевну порожнину; проникаюче колото-різане поранення черева з пошкодженням шлунково-ободової зв`язки, задньої стінки тіла шлунку; колото-різана рана по зовнішній поверхні правого передпліччя; колото-різана рана по задньо - внутрішній поверхні верхньої третини лівого плеча; колото-різана рана по лопатковій лінії справа на рівня 5 хребця; синець по передньо - зовнішній поверхні правого плеча.

Тілесне ушкодження ОСОБА_6 у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, з ушкодженням шлунку та брижі шлунку; проникаючого поранення правого куполу діафрагми в черевну порожнину, згідно підпунктів «к», «й» пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.

Тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді ран правого передпліччя, лівого плеча, рани по лопатковій лінії зправа, не були небезпечними для життя, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів і не більше 21 дня, і за цим критерієм, згідно пункту 2.3.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які привели до короткочасного розладу здоров`я.

Тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді синця по передньо-зовнішній поверхні правого плеча, не було небезпечним для життя, не тягне за собою розлад здоров`я, і за цим критерієм, згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_4 з місця події зник.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутністю. Цивільний позов підтримують (а.с. 147).

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному розкаюється. Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди визнав частково на суму 7780 гривень, цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди визнав частково на суму 16 710 грн., моральну шкоду згоден виплатити потерпілим по 5000 грн. кожному, посилаючись на те, що заявлені у позові суми потерпілими документально підтверджені частково, а розмір моральної шкоди значно завищений. Крім цього додав, що на теперішній час він хворіє, в нього була проведена операція по заміні суставів, він є інвалідом і поніс значних витрат на лікування, а тому просив частково задовольнити заявлені позови.

Захисник ОСОБА_5 у зв`язку із тим, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у повному обсязі, просив призначити мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК України. Також просив звільнити обвинуваченого від покарання за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Більш того, що стосується цивільних позовів просив задовольнити частково, оскільки розміри матеріальної та моральної шкоди дещо завищені та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах повністю доведена і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тож, судом встановлено, що органами досудового слідства правильно кваліфіковані дії ОСОБА_4 за кваліфікуючими ознаками:

ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіянні;

ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження;

ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, всі обставини по справі, особу винного.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, які згідно ст. 12 КК України віднесені до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів; особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, щиро розкаявся, задовільно характеризується, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, обставини, що пом`якшують його покарання, а також висновок органу пробації щодо можливості виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі і вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його з випробуванням, оскільки таке покарання відповідатиме тяжкості злочину і буде сприяти виправленню обвинуваченого.

Разом з цим, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув строк у п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Згідно ст.12 КК України злочини, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст.286 КК України, віднесено до категорії нетяжкого злочину, оскільки за їх вчинення передбачено можливість призначення покарання у виді обмеження або позбавлення волі на строк до трьох років.

Перебіг строку давності не зупинявся та не переривався, у зв`язку із чим слід визнати, що на момент постановлення вироку сплив строк давності вчиненого 12 листопада 2017 року ОСОБА_4 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я тапорушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, у зв`язку із чим ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення цих діянь.

Обвинувачений не заперечував щодо звільнення його від покарання за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом також розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілими ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 17579, 07 гривень, моральної 150 000 гривень; ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 21 613 гривень, моральної 250 000 гривень.

При вирішенні зазначених цивільних позовів суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

З тексту цивільного позову вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 поніс матеріальну шкоду у вигляді витрат, які пов`язані з лікуванням на суму 14579,07 гривень та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень (Т.1 а.с. 45а-46).

З тексту цивільного позову вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 поніс матеріальну шкоду у вигляді витрат, які пов`язані з лікуванням на суму 18613,51 гривень та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень (Т.1 а.с. 46-64).

Вивчивши цивільні позови потерпілих та додані до нього докази суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 7780, 00 гривень, яка підтверджена належними і допустими доказами ( т.1 а.п. 45д - 45ж ), ОСОБА_7 - 16 710, 00 гривень, яка підтверджена належними і допустимими доказами (т. 1, а.п. 46-64).

Щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 150 000 гривень та ОСОБА_6 250 000 гривень суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Завдану моральну шкоду потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_6 мотивують тим, що від отриманих тілесних ушкоджень вони пережили шок, зазнали сильного болю і душевних страждань, втратили спокій і нормальний сон, перебували в стані постійного важкого стресу, потребували стороннього догляду та інше.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в заявах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між правопорушенням та моральною шкодою. Вказані чинники в ході судового розгляду були встановлені та доведені дослідженими доказами.

Як роз`яснено в п. 3, 5Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами від 25.05.2001. та від 27.02.2009.), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Суд погоджується з тим, що потерпілим дійсно спричинено моральну шкоду в результаті подій, які сталися 12.11.2017 року, потерпілі зазнали больових та душевних страждань, були порушені соціальні зв`язки, порушено звичайний спосіб їх життя.

Тому, виходячи з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, засад розумності, виваженості та справедливості, а також характеру немайнових витрат і їх тривалості, обставини даної справи суд вважає, що розумним і справедливим розміром відшкодування моральної шкоди потерпілим у даному кримінальному проваджені складає 5 000 гривень на кожного потерпілого, в зв`язку з чим цивільні позови в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Крім цього, суд зазначає, що вимоги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 6 000 гривень не підлягають стягненню, оскільки в прохальній частині позову дана вимога ними не заявлена.

Долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Крім цього, суд дійшов висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи в розмірі 858,00 грн.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений арешт майна на підставі ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 14.11.2017 року та 21.11.2017 року.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 121 КК України:

за ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_4 звільнити від покарання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

за ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_4 звільнити від покарання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

За ч. 1 ст. 121 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 10 травня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи в розмірі 858,00 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 7780 (сім тисяч сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 16 710 (шістнадцять тисяч сімсот десять) гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

З набранням вироком законної сили арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 14.11.2017 року, справа 514/1518/17 (1-кс/514/300/17), а саме на:

- речовину темно-бурого кольору, зовні схожу на кров, яку вилучено з асфальтного покриття на марлевий тампон;

- чоловічу футболку білого кольору, яка просякла речовиною темно-бурого кольору, зовні схожої на кров;

- речовину темно-бурого кольору, зовні схожу на кров, яку вилучено з бардюра на марлевий тампон;

- частину дерев`яної палиці довжиною 69 см, діаметром 3 см, з нашаруванням речовини темно-бурого кольору зовні схожої на кров;

- камуфляжний картуз з нашаруванням речовини темно-бурого кольору зовні схожої на кров;

- частину дерев`яної палиці довжиною 140 см, діаметром 4 см, з нашаруванням речовини темно-бурого кольору зовні схожої на кров;

- бейсбольну биту сірого кольору;

- предмет зовні схожий господарсько-побутовий ніж сріблястого кольору довжиною 20,7 см;

- предмет зовні схожий господарсько-побутовий ніж довжиною 26,1 см з ручкою білого кольору у хвилясті риски коричневого кольору;

- взуття чорного кольору (калоші) довжиною підошви 29 см зі слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров;

- змив речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров зі стіни ванної кімнати домоволодіння;

- спортивну кофту синього кольору розміром «L» з наявними слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров;

- спортивну куртку синього кольору з наявними слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожими на кров;

- штани джинсові синього кольору розміром «L» з слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожими на кров;

- штани сіро-чорного кольору зі слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров.

- пляму нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров, яку вилучено з радіаторної решітки транспортного засобу - скасувати.

З набранням вироком законної сили арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 21.11.2017 року, справа 514/1562/17 (1-кс/514/308/17), а саме на:

- відрізок тканини просочуваний речовиною темно-бурого кольору, зовні схожої на кров, вирізаний зі спортивних штанів темно синього кольору;

- чоловічу курткусинього кольору, із нашаруванням речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров та із наявними пошкодженнями;

- чоловічу майку чорного кольору частково просочуваний речовиною темно-бурого кольору, зовні схожою на кров та із наявними пошкодженнями;

- чоловічий светр темно-синього кольору просочуваний речовиною темно-бурого кольору, зовні схожої на кров та із наявними пошкодженнями - скасувати.

Речові докази у справі, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів відділення поліції №2 Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, а саме:

- речовину темно-бурого кольору, зовні схожу на кров, яку вилучено з асфальтного покриття на марлевий тампон;

- чоловічу футболку білого кольору, яка просякла речовиною темно-бурого кольору, зовні схожої на кров;

- речовину темно-бурого кольору, зовні схожу на кров, яку вилучено з бардюра на марлевий тампон;

- частину дерев`яної палиці довжиною 69 см, діаметром 3 см, з нашаруванням речовини темно-бурого кольору зовні схожої на кров;

- камуфляжний картуз з нашаруванням речовини темно-бурого кольору зовні схожої на кров;

- частину дерев`яної палиці довжиною 140 см, діаметром 4 см, з нашаруванням речовини темно-бурого кольору зовні схожої на кров;

- бейсбольну биту сірого кольору;

- предмет зовні схожий господарсько-побутовий ніж сріблястого кольору довжиною 20,7 см;

- предмет зовні схожий господарсько-побутовий ніж довжиною 26,1 см з ручкою білого кольору у хвилясті риски коричневого кольору;

- взуття чорного кольору (калоші) довжиною підошви 29 см зі слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров;

- змив речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров зі стіни ванної кімнати домоволодіння;

- спортивну кофту синього кольору розміром «L» з наявними слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров;

- спортивну куртку синього кольору з наявними слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожими на кров;

- штани джинсові синього кольору розміром «L» з слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожими на кров;

- штани сіро-чорного кольору зі слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров.

- пляму нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров, яку вилучено з радіаторної решітки транспортного засобу;

- відрізок тканини просочуваний речовиною темно-бурого кольору, зовні схожої на кров, вирізаний зі спортивних штанів темно синього кольору;

- чоловічу курткусинього кольору, із нашаруванням речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров та із наявними пошкодженнями;

- чоловічу майку чорного кольору частково просочуваний речовиною темно-бурого кольору, зовні схожою на кров та із наявними пошкодженнями;

- чоловічий светр темно-синього кольору просочуваний речовиною темно-бурого кольору, зовні схожої на кров та із наявними пошкодженнями - знищити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому, захиснику та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1