Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/6867/23
Провадження №1-кс/523/2078/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27.06.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , слідчого СВ Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 та заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу останньої особи на рішення та бездіяльність прокурорів та слідчих в кримінальному провадженні №0000059 від 01 серпня 2019 року, за ознаками ч.1 ст.383 КК України,

в с т а н о в и в:

14 червня 2023 року, після апеляційного розгляду, до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_5 , подана в кримінальному провадженні №0000059 від 01 серпня 2019 року, за ознаками ч.1 ст.383 КК України, неодноразово доповнена безпосередньо під час судового розгляду, на:

1) рішення (у вигляді листа) першого заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 від 17 квітня 2023 року №53-3183ВИХ-23 про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування;

2) бездіяльність прокурора з числа неконкретизованого керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси, прокурора зазначеної прокуратури ОСОБА_3 , а також слідчих СВ Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , пов`язану з не внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 17 травня 2019 року про вчинення, на її думку, ОСОБА_9 втручання в діяльність захисника, за ознаками ч.1 ст.397 КК України, відповідно до ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14 червня 2019 року;

3) бездіяльність процесуального керівника - прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , пов`язану із невиконанням слідчим СВ Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2021 року, якою скасовано рішення слідчого від 07 листопада 2021 року про закриття даного кримінального провадження;

4) бездіяльність слідчих СВ Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , пов`язану із ненаданням ОСОБА_5 пам`ятки про права та обов`язки потерпілої, а також у не здійсненні її допиту в якості потерпілої.

Одночасно ОСОБА_5 просить слідчого суддю:

- скасувати вищезазначене рішення керівника органу прокуратури про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування;

- визнати бездіяльність прокурорів та слідчого незаконною;

- притягнути до відповідальності прокурора ОСОБА_3 за порушення розумних строків досудового розслідування;

- зобов`язати процесуального керівника виконати ухвалу слідчого судді від 14 червня 2019 року, а також проконтролювати виконання слідчим ухвали слідчого судді від 09 листопада 2021 року - в 3-денний строк з моменту їх отримання;

- зобов`язати прокурора з числа неконкретизованого керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси дати вказівки процесуальному керівнику та слідчому на проведення в місячний строк необхідних слідчих дій (допитів, одночасних допитів, а також інших процесуальних дій, зазначених в численних клопотаннях ОСОБА_5 );

- зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_5 потерпілою, надати пам`ятку про відповідні права та обов`язки, а також допитати в якості потерпілої - в 10-денний строк з моменту отримання ухвали слідчого судді.

В обґрунтування поданої скарги, в її змісті та усних поясненнях в суді заявник послалася на допущену тяганину, порушення розумних строків здійснення досудового розслідування, а також фактичне перешкоджання слідчим та прокурором в наданні скаржнику статусу потерпілої, що спричинило обмеження обсягу її процесуальних прав.

Дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження №0000059 від 01 серпня 2019 року, за ознаками ч.1 ст.383 КК України, отримавши пояснення слідчого ОСОБА_8 , заперечення проти скарги прокурора ОСОБА_3 , з одночасним клопотанням про об`єднання матеріалів скарг ОСОБА_5 в одне судове провадження, а також пояснення заявника в підтримку скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

1) 17 травня 2019 року ОСОБА_5 звернулась в порядку ст.214 КПК України до Одеської місцевої прокуратури №4 (в даний час - Суворовської окружної прокуратури м. Одеси) із заявою про вчинення ОСОБА_9 , на думку заявника, таких кримінально караних діянь, як завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, а також про втручання в її діяльність як захисника. Окрім внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) ОСОБА_5 просила прокурора визнати її потерпілою та негайно допитати у відповідному статусі, зазначаючи про спричинення їй ОСОБА_9 моральної шкоди.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14 червня 2019 року було задоволено скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та зобов`язано посадових осіб прокуратури внести до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383 та ч.1 ст.397 КК України.

На виконання зазначеної ухвали Одеською місцевою прокуратурою №4 до ЄРДР було внесено відомості за ч.1 ст.383 КК України про те, що ОСОБА_10 24 січня 2019 року неправдиво повідомив орган прокуратури про вчинений адвокатом ОСОБА_5 злочин.

Незважаючи на доводи прокурора, що визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення є повноваженнями прокурора та слідчого, в даному випадку визначальним є те, що виконувана ухвала слідчого судді від 14 червня 2019 року містила пряму вказівку на два різних склади кримінальних правопорушень, відомості щодо одного з яких до теперішнього часу до ЄРДР внесено так і не було. Враховуючи категоричність судового рішення, яке не підлягало оскарженню, а також зміст первинної заяви ОСОБА_5 (про повідомлення саме стосовно двох різних складів кримінальних правопорушень), необхідно дійти висновку про неналежне виконання прокурором обов`язкових вимог вищезазначеної ухвали слідчого судді.

2) В період часу з 17 травня 2019 року до теперішнього часу заявником ОСОБА_5 прокурору та слідчому було надано численні заяви (клопотання, скарги) як про визнання її в якості потерпілої, так і про наступну реалізацію прав потерпілої шляхом ініціювання здійснення певних слідчих дій, оскарження бездіяльності та прийнятих рішень. Тобто вирішення цієї частини скарги прямо залежить від конкретного визначення процесуального статусу ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні.

Аналіз змісту ч.5 ст.55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор повноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особою потерплою, або відмовою в такому визнанні. Слідчий суддя, навіть позитивно розглядаючи можливу скаргу заявника на постанову слідчого чи прокурора про відмову у визнанні особи потерпілою, не вправі зобов`язувати останніх вчиняти конкретні дії (зокрема, залучати особу як потерпілу, надавати їй пам`ятку про права та обов`язки потерпілої, допитати її як потерпілу), оскільки такі рішення за своєю суттю свідчать про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого чи прокурора (правова позиція постанови ККС ВС від 01 грудня 2022 року в справі №522/7836/21).

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_8 пояснила, що жодне із звернень ОСОБА_5 в аспекті вирішення питання про надання чи відмови у наданні їй процесуального статусу потерпілої слідчими до теперішнього часу не розглянуто.

Про необхідність допиту ОСОБА_5 щодо обставин, на які вона вказує у первинній заяві, та встановленні останній особі процесуального статусу зазначає в письмових вказівках слідчим прокурор ОСОБА_3 10 квітня 2020 року, 12 жовтня 2020 року та 21 червня 2023 року.

Таким чином допущена слідчими тривала бездіяльність, пов`язана з невизначенням процесуального статусу ОСОБА_5 безумовно порушила права останньої особи.

Водночас, слідчий суддя не вправі використовувати у самостійному визначенні процесуального статусу ОСОБА_5 (як потерпілої) й іншу ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2021 року, оскільки предметом оскарження в тому провадженні була постанова слідчого про закриття кримінального провадження, яку заявник також вправі оскаржити, а скаргу було розглянуто без участі слідчого, прокурора та без наявності матеріалів закритого провадження, тобто слідчий суддя взагалі, без перевірки наявності у ОСОБА_5 будь-якого іншого статусу, безпідставно вказав той статус, який зазначила сама скаржниця.

3) Твердження ж заявника, що незважаючи на визнання чи невизнання її потерпілою, вона має право користуватися правами та обов`язками потерпілої, не ґрунтується на вимогах процесуального законодавства, оскільки прав та обов`язків потерпілої не існує до того часу, коли слідчим чи прокурором не буде вчинено певні дії чи прийнято певні рішення.

За таких обставин слідчий суддя констатує, що в даний час скаржниця ОСОБА_5 має процесуальний статус заявника та, відповідно до положень ст.ст.60 та 303 КПК України, має наступні процесуальні права: отримати від органу, до якого вона подала заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з ЄРДР; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування; оскаржувати слідчому судді бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; а також рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Таким чином, до моменту визнання заявника потерпілою, у слідчого, прокурора та слідчого судді не виникає обов`язку розглядати інші заяви, клопотання чи скарги ОСОБА_5 .

4) Як зазначалось вище ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2021 року було задоволено скаргу заявника та скасовано постанову слідчого від 07 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження. В судовому розгляді не брали участь прокурор чи слідчий.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження повноважними щодо нього були: прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; а також слідчі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .

Матеріали провадження не містять даних, а заявником не доведено зворотне, що жодна із вищезазначених службових осіб органів прокуратури та досудового розслідування були обізнані до 24 квітня 2023 року із постановленою слідчим суддею ухвалою від 09 листопада 2021 року, а відтак, до 24 квітня 2023 року відсутні і підстави стверджувати про допущену процесуальними керівниками та слідчими тривалу бездіяльність, пов`язану з не відновленням досудового розслідування.

22 травня 2023 року начальником слідчого відділення було доручено слідчому ОСОБА_4 проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000059 від 01 серпня 2019 року, за ознаками ч.1 ст.383 КК України, після чого слідчий допитала свідка ОСОБА_9 та, згідно усних пояснень слідчого в суді, запитала в іншому органі поліції копії необхідних письмових матеріалів.

Окрім того, прокурором ОСОБА_3 21 червня 2023 року надано письмові вказівки слідчому ОСОБА_8 на проведення в провадженні слідчих та розшукових дій, із строком їх виконання 27 червня 2023 року.

Таким чином доводи заявника ОСОБА_5 про допущену бездіяльність прокурором чи слідчим в даний час не є безспірними.

5) Слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для передачі даної скарги іншому слідчому судді для її можливого об`єднання з іншою скаргою, оскільки сумісний розгляд декількох скарг може ускладнити судовий розгляд та спричинити невиправдану тяганину.

6) Вимога заявника про притягнення прокурорів та слідчих до дисциплінарної відповідальності не належить до компетенції та повноважень слідчого судді.

7) Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги (ч.2 ст.307 КПК України).

Таким чином вимога заявника про визнання бездіяльності прокурорів та слідчих незаконною також не ґрунтується на вимогах процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.55,60,214,220,303-308 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу заявника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов`язати керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_5 від 17 травня 2019 року про вчинення, на її думку, ОСОБА_9 втручання в діяльність захисника - відповідно до ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14 червня 2019 року.

Зобов`язати слідчого СВ Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , іншого слідчого, який уповноважений здійснювати досудове розслідування кримінального провадження №0000059 від 01 серпня 2019 року, за ознаками ч.1 ст.383 КК України, невідкладно розглянути заяву ОСОБА_5 про залучення в якості потерпілої, із дотриманням вимог КПК України та встановлених під час досудового розслідування обставин.

В задоволенні інших вимог заявника ОСОБА_5 стосовно процесуальної діяльності прокурорів та слідчих, а також клопотання прокурора ОСОБА_3 про направлення скарги іншому слідчому судді для її можливого об`єднання з іншим судовим провадженням - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1