Справа № 135/950/22
Провадження № 1-кп/135/30/23
У Х В А Л А

іменем України

05.04.2023 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ладижин Вінницької області клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 02.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Історія провадження

На розгляді Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 без поважних причин неодноразово не з`являвся в судові засідання, за що піддавався приводу через органи поліції.

07 лютого 2023 року від прокурора ОСОБА_4 надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

07 лютого 2023 року ухвалою суду надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

05.04.2023 обвинувачений ОСОБА_3 доставлений приводом до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_4 подане ним клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підтримав, просив відмовити в його задоволенні, зазначив, що на даний час, в зв`язку з встановленням дійсних причин неявки обвинуваченого до суду, для забезпечення його належної процесуальної поведінки буде достатньо запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, який в повній мірі може запобігти ризику переховування обвинуваченого від суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, пояснив свою неявку до суду тим, що перебував на тимчасових заробітках в м. Києві, надалі обіцяє з`являтись до суду за кожною вимогою.

3. Оцінка та мотиви суду

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи, що прокурор просить застосувати до обвинуваченого найбільш м`який запобіжний захід та враховуючи вищезазначені положення КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суду необхідно перевірити:

1) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України?

2) чи наявні інші обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України?

3) які обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно покласти на обвинуваченого?

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення прокурора та обвинуваченого, суд, надаючи відповіді на вказані питання, приходить до таких висновків.

3.1.Щодо наявності ризиків

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився. Натомість подав заяву, в якій просив відкласти судове засідання, призначене на 31 жовтня 2022 року у зв`язку з мобілізацією та відправленням до військової частини. Кримінальне провадження просить призначити після його повернення із лав ЗСУ (а.с.49-50).

Однак, згідно з відповіддю начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_5 від 03.11.2022 №2156 ОСОБА_3 , 1998 року народження станом на 03.11.2022 на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 не призивався (а.с. 54).

З відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_6 від 15.11.2022 № 5130 встановлено, що ОСОБА_3 планувався на відправку для проходження військової служби за мобілізацією на 17 год 00 хв 31.10.2022 до військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до повістки на відправку ОСОБА_3 з`явився завчасно о 16:45 31.10.2022, але призваний не був і повістка була скасована. ОСОБА_3 по теперішній час не був призваний для проходження військової служби за призовом по мобілізації (а.с. 88).

Разом з тим, в судові засідання, призначені на 04 листопада 2022 року, 21 листопада 2022 року, 28 листопада 2022 року, 12 січня 2023 року обвинувачений ОСОБА_3 до суду також не з`явився. Ухвали про привід обвинуваченого не виконані, у зв`язку з відсутністю обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем проживання. Місцеперебування обвинуваченого станом на час розгляду справи суду невідомо, останній уникає контактів за абонентськими номерами операторів зв`язку, що перебувають в його користуванні, а строки розгляду кримінального провадження обмежені і суд позбавлений можливості провести судове засідання у відсутності обвинуваченого, який ухиляється від суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 не надав суду документів, які би підтверджували його об`єктивну неможливість прибути в судові засідання, натомість пояснив свою неявку до суду тим, що перебував на тимчасових заробітках в м. Києві.

Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі обвинуваченого з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду.

Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від суду.

3.2.Щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, суд, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- обвинувачення у вчиненні злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років;

- процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, яка полягала в його неодноразових неявках до суду без поважних причин;

- наявність у обвинуваченого родини (проживає разом з матір`ю, є неодруженим), відсутність на утриманні дітей або непрацездатних осіб, наявність постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, відсутність судимостей та компрометуючих даних за місцем проживання.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Суд зважає на те, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, що передбачений кримінальним процесуальним законом, а тому особа до якої такий запобіжний захід застосовано, не зазнає значних обмежень, однак має виконувати додаткові покладені на неї обов`язки.

3.3. Щодо необхідності покладення на обвинуваченого обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України

Оцінюючи необхідність покладення на обвинуваченого обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, у сукупності та взаємозв`язку із встановленими ризиками, суд доходить таких висновків.

У зв`язку із доведенням існування ризику переховування від суду, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого такі обов`язки, які можуть запобігти реалізації зазначеного ризику, а саме: прибувати до суду на першу вимогу; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження, а також надасть можливість суд здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

3.4. Щодо строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків та суб`єктів контролю за їх виконанням

Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Суд бере до уваги, що судовий розгляд тільки розпочато, а тому з метою запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження, вважає за необхідне у даному випадку визначити строк дії обов`язків два місяці.

Контроль за виконанням ухвали та покладених на обвинуваченого обов`язків слід покласти на прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 179, 194, 331, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом до Ладижинського міського суду Вінницької області;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) не відлучатися з с. Демидівка Гайсинського району Вінницької області без дозволу суду.

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , визначити до 05 червня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя