Справа № 308/1452/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області, майора поліції ОСОБА_3 , про застосування щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, Українця за національністю, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000026 від 23.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 січня 2023 року, близько 17:20 години, перебуваючи в центрі села с. Тересва Тячівського району Закарпатської області, біля кафе «Дует» ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з, на даний час достовірно невстановленими особами, реалізовуючи їх спільний, протиправний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями, сприянням їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, виказав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимогу про надання ними йому та його спільникам грошових коштів, а саме 1800 доларів США, за організацію ними незаконного переправлення їх ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) через державний кордон України на ділянці відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону.

При цьому, ОСОБА_5 , реалізовуючи їх спільний, протиправний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, на автомобілі Ауді А4, р.н. НОМЕР_2 перевіз ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в напрямку кордону України з Румунією, що знаходиться в с.Тересва Тячівського району Закарпатської області, де надав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказівки про необхідність останнім перейти через річку, та рухатися в напрямку Румунії, вказавши напрямок руху, тим самим визначивши їм маршрут незаконного переправлення через державний кордон України в Румунію.

Тоді ж, біля 18.15 год. 27.01.2023, після надання ОСОБА_5 вищевказаних всіх вказівок та порад ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо маршруту та способу перетинання державного кордону з України в Румунію, останні на вимогу ОСОБА_5 , передали йому грошові кошти у сумі 3600 доларів США за сприяння ним, та його спільниками в організації їх ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) незаконного переправлення через державний кордон України в Румунію.

22 лютого 2023 оголошено підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. При цьому, вручити йому особисто письмове повідомлення про підозру не виявилось можливим у зв`язку з не встановленням його місця знаходження. Зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України направлено ОСОБА_5 у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Також, письмове повідомлення про підозру вручене матері ОСОБА_5 з якою він спільно проживає та веде спільний побут.

Так, на даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, оскільки останній переховується від слідства, на виклики слідчого не прибуває та за місцем реєстрації і фактичного проживання не проживає, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

03.03.2023 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_3 , винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в розшук, а постанову для виконання та організації розшуку направлено до УКР ГУНП в Закарпатській області..

Так своїми діями ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років.

22 лютого 2023 оголошено підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. При цьому, вручити йому особисто письмове повідомлення про підозру не виявилось можливим у зв`язку з не встановленням його місця знаходження. Зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України направлено ОСОБА_5 у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Також, письмове повідомлення про підозру вручене матері ОСОБА_5 з якою він спільно проживає та веде спільний побут.

03.03.2023 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_3 , винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в розшук, а постанову для виконання та організації розшуку направлено до УКР ГУНП в Закарпатській області.

07.03.2023, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_3 , винесено постанову про зупинення досудового розслідування у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_5

27.04.2023, досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено у зв`язку із встановленням місцязнаходження підозрюваного ОСОБА_5 та його затриманням.

Також, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.2 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України про те, що зокрема: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколами НСРД відносно ОСОБА_9 та його спільників та іншими матеріалами кримінального провадження, перебуваючи на волі, може:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме: Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща, що дають підстави вважати, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Вказаний факт також підтверджує те, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування у зв`язку з чим був оголошений в розшук, але на даний час його затримано.

2.Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема осіб, яких він намагався переправити через державний кордон України, які являються ключовими свідками в даному кримінальному провадженні, а також із невстановленими на даний час органом досудового розслідування свідками.

Зокрема ОСОБА_5 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідком та схиляти його до зміни даних слідству показань.

Аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати ще на невстановлених органом досудового розслідування та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Окрім цього, у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_5 зможе координувати свої дії із співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

А також, ОСОБА_5 будучи на волі може продовжити вчиняти аналогічні злочини у сфері недоторканості державних кордонів.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, та просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000026 від 23.01.2023 відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому підозрюваному кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколами НСРД відносно ОСОБА_9 та його спільників та іншими матеріалами кримінального провадження тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Означений ризик також посилюється з огляду на тяжкість злочину, у якому особа підозрюється, а саме те, що санкція статті ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Також слідчий суддя вважає наявним ризик незаконного впливу на учасників у даному кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі, або без відповідних процесуальних обов`язків, покладених на нього судом, ОСОБА_5 може вступати у позапроцесуальні контакти з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а також чинити психологічний чи фізичний тиск на свідків з метою зміни даних ними слідству показів, що зрештою утруднить встановлення об`єктивної істини у цьому кримінальному провадженні.

Крім того слідчий суддя вважає доведеним ризик можливого продовження злочинної діяльності підозрюваним, так як в Україні триває призов на військову службу по мобілізації, при цьому обмежено виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, а відтак будучи обізнаним зі способами перетину державного кордону, зокрема через внесення відомостей до державних інформаційних систем, які надають дозвіл на виїзд за кордон попри наявні обмеження відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», підозрюваний може надавати бажаючим нелегально покинути Україну засоби та вказівки щодо такого перетину за грошову винагороду.

Окрім цього слідчий суддя вважає наявним ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, так як досудове розслідування перебуває на початковій стадії, не всі особи причетні до розробки вищеописаного протиправного механізму виїзду за межі території України встановлені, не всі документи, які мають значення для досудового розслідування виявлені та вилучені в ході проведення першочергових слідчих (розшукових) дій, а відтак такі можуть бути знищені, сховані або спотворені.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний неодружений, однак має фактичне місце проживання та є працевлаштованим.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, наразі в Україні триває воєнний стан, вчинення підозрюваним злочину в означений час з корисливих мотивів засуджується законом і суспільством.

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Більш того військова агресія російської федерації проти України суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень, зокрема щодо контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного у разі його перебування на волі.

Таким чином наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Частина 3 ст. 183 КПК України регламентує обов`язок суду визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. При цьому за п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної/обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначено в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому за ч. 3 вказаної статті суду надано право встановити заставу у розмірі, що перевищує 80 та 300 розмірів прожиткового мінімуму.

В розглядуваному випадку слідчий суддя, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, виходить за регламентовані п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межі розміру застави й вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає вказаний розмір застави таким, що не є непомірно великим для підозрюваного, оскільки, як вбачається зі змісту розглядуваного клопотання, надавана підозрюваним «послуга» щодо виїзду за межі території України «коштувала» від 3 до 5 тисяч доларів США.

Саме такий розмір застави, на думку слідчого судді, спонукатиме підозрюваного виконувати процесуальні обов`язки, покладені на нього цією ухвалою, та зможе запобігати встановленим судом ризикам під загрозою звернення застави у дохід держави.

Слідчий суддя зауважує, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 визначено до 22.06.2023 року включно.

Встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 214 720 гривень.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено 01.05.2023 року об 15 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1