Провадження №1-в/127/67/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

представника КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника особи, щодо якої суд здійснює розгляд клопотання, ОСОБА_6 ,

представника законного представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 12 заяву директора КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на виписку за місцем проживання для подальшого примусового заходу у виді амбулаторної психіатричної допомоги під наглядом опікуна,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява директора КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на виписку за місцем проживання для подальшого примусового заходу у виді амбулаторної психіатричної допомоги під наглядом опікуна.

Заява мотивована тим, що за результатом огляду ОСОБА_9 комісією лікарів встановлено, що останній за своїм психічним станом у теперішній час особливої суспільної небезпеки не становить, а тому йому необхідно змінити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на виписку за місцем проживання для подальшого примусового заходу у виді амбулаторної психіатричної допомоги під наглядом опікуна.

Представник КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор вважав, що заява підлягає задоволенню.

Законний представник ОСОБА_9 та її представник адвокат ОСОБА_7 заперечили проти задоволення заяви, просили прийняти до уваги висновок судово-психіатричної експертизи, згідно з яким ОСОБА_9 потребує постійного перебування в умовах психіатричного стаціонару.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заяву директора КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» ОСОБА_8 підтримав та просив її задовольнити. Наголосив на тому, що висновок, на який посилається представник опікуна ОСОБА_9 датований 10.01.2022, натомість комісією лікарів встановлено, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом у теперішній час особливої суспільної небезпеки не становить та не потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Зауважив, що у разі неможливості виконання, покладених на опікуна обов`язків, остання може відмовитись від здійснення опіки над ОСОБА_9 , та в подальшому йому буде визначений інший опікун у порядку, визначеному чинним законодавством.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до такого висновку.

Пунктом 7 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення.

Зі змісту пункту 1 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно з частиною першою статті 514 КПК продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до частини першої статті 95 КК продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Частиною другою зазначеної статті регламентовано, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Крім того, суд враховує Правила застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України 31.08.2017 за № 992, відповідно до пункту 2 яких примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду до осіб, які скоїли суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, для надання їм психіатричної допомоги з метою інтеграції їх в суспільство та запобігання вчиненню ними повторних суспільно небезпечних діянь.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

З матеріалів заяви випливає, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2009 до ОСОБА_9 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого частиною першою статті 115 КК.

У подальшому застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру неодноразово було продовжено, зокрема, в останнє ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області.

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів від 23.11.2022 за № 72 ОСОБА_9 за своїм психічним станом у теперішній час особливої суспільної небезпеки не становить та не потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом та може бути виписаний за місцем проживання для подальшого примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги під наглядом та піклуванням опікуна.

Законний представник ОСОБА_9 та її представник, заперечуючи проти задоволення заяви медичного закладу, послались на висновок судово-психіатричного експерта № 3, зі змісту якого випливає, що ОСОБА_9 потребує постійного перебування в умовах психіатричного стаціонару. Разом з тим, такі заперечення суд оцінює критично з огляду на таке.

Висновок, на який посилається законний представник ОСОБА_9 та її представник, датований 10.01.2022.

Як вже суд зазначив вище, частиною другою статті 95 КК регламентовано, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

У зв`язку з тим, що в матеріалах справи містився відповідний висновок комісії лікарів-психіатрів, датований 23.11.2022, суд своєю ухвалою від 13.04.2023 доручив директору КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» організувати повторний огляд ОСОБА_9 комісією лікарів-психіатрів з метою оформлення нового висновку про психічний стан останнього.

На виконання зазначеної ухвали на адресу суду надійшов висновок комісії лікарів-психіатрів від 28.04.2023 за № 28. Зі змісту вказаного висновку випливає, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом у теперішній час особливої суспільної небезпеки не становить, а тому не потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом та може бути виписаний за місцем проживання для подальшого примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги на піклування опікуна.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що висновок судово-психіатричної експертизи, на який посилається законний представник ОСОБА_9 та її представник, не відображає об`єктивно теперішній стан ОСОБА_9 . Натомість, під час розгляду заяви ОСОБА_9 був оглянутий комісією лікарів, як того вимагають наведені вище норми, на підставі чого був сформований відповідний висновок, зміст якого викладений судом вище.

Крім того, суд враховує приписи частини першої статті 67 Цивільного кодексу України, якими регламентовано, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Аналізуючи вищевикладене, суд з урахуванням висновку комісії лікарів-психіатрів, незважаючи на заперечення законного представника ОСОБА_9 , вважає за доцільне заяву задовольнити та змінити останньому застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на виписку за місцем проживання для подальшого примусового заходу у виді амбулаторної психіатричної допомоги під наглядом опікуна.

Керуючись статтями 371, 512, 514 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Змінити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на виписку за місцем проживання для подальшого примусового заходу у виді амбулаторної психіатричної допомоги під наглядом опікуна.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: