№632/558/23
УХВАЛА

іменем України

29 травня 2023 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб відділу поліції №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в:

25.04.2023 ОСОБА_3 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Харківської області зі скаргою, в якій просив: зобов`язати відділ поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області внести його повідомлення від 15.04.2023 зареєстроване за №000495 (талон-повідомлення), у порядку статті 214 Кримінального процесуального кодексу України до Єдиного реєстру досудових розслідувань; скаргу розглянути у його присутності.

Ухвалою голови Харківського апеляційного суду від 17 травня 2023 року змінено підсудність вказаної скарги та направлено для розгляду до Зміївського районного суду Харківської області.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 25.05.2023 для розгляду скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді від 26.05.2023 відкрито провадження за скаргою та призначено судовий розгляд на 29.05.2023.

Заступник начальника відділу поліції №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області до початку розгляду скарги надіслав до суду копії матеріалів перевірки №1098, зареєстрованих в ЖЄО №1435.

Заступник прокурора Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , подав заяву про розгляд скарги за його відсутності. Проти задоволення скарги заперечував.

Оскільки начальник відділу поліції №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області та прокурор Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області до суду не прибули, судовий розгляд, з метою дотримання вимог щодо оперативності кримінального судочинства, проведено за їх відсутності, що узгоджується з положеннями частини 3 статті 306 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_6 повідомив про неможливість прибуття до суду на розгляд скарги та просив провести розгляд за його відсутності.

Оскільки відповідно до частини 2 статті 306 КПК України визначено строк розгляду скарги - 72 години з моменту надходження відповідної скарги, а наслідки неприбуття до суду заявника процесуальними нормами не передбачені, з урахуванням наявного у скарзі відповідного клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності заявника, якому було забезпечено можливість реалізувати своє право на участь у розгляді скарги.

Згідно з частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши доводи скарги та документи, надані учасниками кримінального провадження, дійшов наступного.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 8 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно частини 1 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, за змістом вказаних норм, до Єдиного реєстру досудових розслідувань можуть вноситися лише відомості щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а оскарженню підлягає бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань саме відомостей про кримінальне правопорушення, що містяться у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

15.04.2023 ОСОБА_3 звернувся до відділу поліції №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення суддею Первомайського міськрайонного суду Харківської області кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 Кримінального кодексу України (а. с. 3-4).

У заяві до відділу поліції повідомлено, що слідчий суддя ОСОБА_7 27.03.2023 виніс ухвалу по справі №632/398/23 з якою ОСОБА_3 не погоджується в частині застосування положень Кримінально-процесуального закону, спотворення його показань в ході розгляду скарги та фактичних обставин.

За заявою ОСОБА_3 зареєстровано матеріали перевірки №1098, ЖЄО 1435 та 24.04.2023 ДОП відділення поліції №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення та списання матеріалів ЖЄО №1435. (а.с. 30)

Частина 1 сттатті 366 Кримінального процесуального кодексу України, службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.

Основним безпосереднім об`єктом службового підроблення є визначений законом порядок діяльності державного апарату, апарату органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності в частині підготовки, складання, використання і видачі офіційних документів, а також посвідчення фактів, які мають юридичне значення. Факультативним додатковим об`єктом цього злочину можуть бути права та свободи людини і громадянина, власність тощо.

Документ, який є предметом цього злочину, це передбачена законом матеріальна форма одержання, зберігання, використання і розповсюдження інформації, яка має юридичне значення, шляхом фіксації її на папері, магнітній, кіно-, відео-, фотоплівці, дискеті або іншому носії.

Офіційними є документи, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, а також підприємств, установ (організацій будь-якої форми власності, які посвідчують конкретні факти і події, що мають юридичне значення, складені належним чином за формою і мають необхідні реквізити (штамп, печатку, номер, дату, підпис). Приватні документи також можуть бути офіційними, якщо вони складені, наприклад, нотаріусом, або якщо вони передані громадянином для зберігання або використання в державні, колективні чи приватні підприємства (наприклад, довіреність на одержання зарплати).

З об`єктивної сторони злочин може полягати у таких формах: 1) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.

Внесення у офіційні документи неправдивих відомостей передбачає внесення у дійсний офіційний документ даних, що не відповідають дійсності повністю або частково (наприклад, внесення неправдивих відомостей у бухгалтерські книги).

Підроблення документів передбачає часткову чи повну заміну змісту дійсного документа. Спосіб підроблення документів (дописка, підчистка, заміна тексту чи окремих слів, дати, підпису чи інших реквізитів) для кваліфікації діяння за ст. 366 значення не має.

Складання неправдивих документів це внесення до документа, який зовні оформлено правильно, відомостей, що не відповідають дійсності повністю або частково (наприклад, запис у дійсний бланк, який має відтиск печатки і підпис, неправдивих відомостей про фактичне використання сировини та матеріалів).

Видача неправдивих документів надання або випуск службовою особою документів, зміст яких повністю або частково не відповідає дійсності і які були складені цією ж або іншою службовою особою (наприклад, надання певним суб/єктам підприємницької діяльності завідомо фіктивних документів з метою приховування їх нечинної діяльності, або випуск фіктивних ліцензій, патентів з метою їх подальшого продажу тощо).

Внесення в офіційні документи, які не є предметом службової діяльності службової особи, завідомо неправдивих відомостей, виготовлення таких документів (документів, підроблення яких доступне будь-якому громадянину) без використання службового становища тягне за наявності інших необхідних ознак відповідальність за злочин, передбачений ч. ч. 1 або 2 ст. 358.

Якщо службове підроблення виступало способом вчинення іншого злочину, такі дії слід кваліфікувати за сукупністю злочинів за ст. 366 та відповідною статтею, що передбачає відповідальність за вчинений злочин (розкрадання, обман покупців та замовників тощо). Якщо ж службове підроблення мало характер готування до злочину, який не був вчинений винним, його дії необхідно кваліфікувати як службове підроблення і готування до відповідного злочину, якщо він не є злочином невеликої тяжкості.

У випадку, коли службове підроблення є основною ознакою іншого злочину (наприклад, притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності ст. 381) або створює спеціальний склад злочину (скажімо, підлог виборчих документів ст. 158), за правилами конкуренції норм відповідальність настає лише за такий злочин.

Службове підроблення, вчинене з метою приховати зловживання владою або службовим становищем, кваліфікується за сукупністю ст. 366 і ст. 364.

У разі, коли ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів або його приховання вчинено шляхом службового підроблення, дії винної особи мають додатково кваліфікуватися за ст. 366. При цьому підроблення документів службовою особою може кваліфікуватися за ст. 366 незалежно від того, до якої відловідальності (кримінальної чи адміністративної) її буде притягнуто за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов/язкових платежів.

Злочин, передбачений статтею 366, вважається закінченим з моменту підроблення або складання завідомо неправдивого документа незалежно від подальшого його використання, а при видачі документа з моменту його передачі зацікавленій особі.

Суб`єктом службового підроблення може бути лише службова особа.

З суб`єктивної сторони злочин може бути вчинено лише з прямим умислом. Психічне ставлення винного до тяжких наслідків, передбачених ч. 2 ст. 366, може характеризуватись непрямим умислом або необережністю.

У заяві від 15.04.2023 ОСОБА_3 не зазначив відомостей, які можуть свідчити про вчинення слідчим суддею ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 Кримінального кодексу України.

Із заяви вбачається незгода скаржника із судовим рішенням ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 від 27.03.2023, що передбачає можливість реалізації права на апеляційне оскарження та не свідчить про вчинення кримінального правопорушення, тому відсутні підстави для вчинення за цією заявою дій, передбачених статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Також слід звернути увагу, що підслідність Державного бюро розслідувань визначена статтею 216 Кримінального процесуального кодексу України, діяльність якого покликана запобігати, виявляти, припиняти, розкривати і розслідувати кримінальні правопорушення, що вчинили, зокрема, судді, в той час як ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_7 до органів Національної поліції України.

Згідно статті 307 Кримінального процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, оскільки відсутні підстави для висновку про незаконність невнесення уповноваженими особами відділу поліції №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , належить постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 214, 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб відділу поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення

2. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: