Справа № 172/1277/23
Провадження № 1-кп/172/100/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000215 від 29.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в смт. Новогродка Кіровоградської області, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді навідника 4 розрахунку (ДШКМ) 2 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки, у військовому званні «старший солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді навідник 4 розрахунку (ДШКМ) 2 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 16 червня 2022 року, без поважних причин самовільно залишив місце служби, а саме командно-спостережний пункт роти вогневої підтримки " ІНФОРМАЦІЯ_2 " військової частини НОМЕР_1 , що на той час дислокувалася на території населеного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до моменту самостійного з`явлення до органу досудового розслідування, а саме до 12.01.2023 року. Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 за викладених вище обставин обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, у скоєному розкаявся, пояснив, що дійсно вчвчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Щиро шкодує про скоєне. Не виявив бажання давати свідчення у судовому засіданні.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.

Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, є військовослужбовцем, за місцем реєстрації характеризується добре, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, участь у стримуванні збройної агресії рф проти України з 2018 року в АТО, ООС.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеристики особи обвинуваченого, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення нових злочинів можливе з призначенням йому відповідно до ст. 69 КК України більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні.

На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися, речові докази відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 (один) рік.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту поміщення до дисциплінарного батальйону.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1