Справа № 738/1010/23
№ провадження 1-в/738/79/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засiданнi спільне подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_3

учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Державна установа «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережна комісія Менської міської ради звернулися до суду із спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 , посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 частини призначеного судом строку покарання, за час відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, стягнень не має, має вісім заохочень, його сумлінна поведінка та ставлення до праці свідчать про те, що він став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, обмеженням волі.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином.

Засуджений ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій заперечує проти задоволення подання на користь ст.81 КК України, просить розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Захисник засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, просила в задоволенні подання відмовити.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що засуджений підпадає під дію ст.82 КК України, але оскільки останній заперечує щодо застосування до нього такої пільги, тому просив відмовити в задоволенні подання.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року за ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 15 вересня 2016 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_2 зараховано строк його попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року ( в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII) та з 21 червня 2017 року до дня набрання вироком законної сили (в редакції Закону України від 18 травня 2017 року №2046-VIII) з розрахунку день за день попереднього ув`язнення.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року змінено вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року, виключено з його мотивувальної частини обставину, що обтяжує покарання - тяжкі наслідки, завдані кримінальним правопорушенням. В решті вирок залишено без змін. На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) в строк відбування покарання ОСОБА_2 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 15 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року змінено, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII) у строк покарання ОСОБА_2 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 19 грудня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті судові рішення залишено без змін.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17 вересня 2016 року.

За час перебування в Харківський УВП №27 порушень встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

В ДУ «Менська ВК (№91)» відбуває покарання з 20 березня 2018 року, де дотримується норм, що визначають порядок та умови відбування покарання, порушення розпорядку дня не допускає, стягнень не має, на профілактичних обліках не перебуває, з 03 квітня 2018 року працевлаштований робітником швейної дільниці, за виконання покладених на нього обов`язків, додержання правил поведінки, дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці отримав вісім заохочень, залучається до виконання робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них позитивно, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку виконує за планом.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №13 від 15 червня 2023 року), беручи до уваги висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_2 , вивчивши критерії оцінки його виправлення, його характеристику під час відбування покарання, психологічну характеристику, підсумкові оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, які є низькими, результати реалізації ним індивідуальної програми соціально-виховної роботи, думку членів комісії, погоджено застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.82 КК України, оскільки останній став на шлях виправлення.

Згідно з постановою спостережної комісії Менської міської ради Чернігівської області №37 (протокол №14 від 28 червня 2023 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження, позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 дійсно відбув 2/3 частини призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчать його поведінка, ставлення до праці, наявність заохочення та відсутність стягнень.

Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації установи виконання покарань, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд не пов`язаний представленими доказами і повинен приймати до уваги думку самого засудженого.

З досліджених матеріалів справи, зокрема, з характеристики засудженого ОСОБА_2 вбачається, що 11 червня 2024 року він матиме право на умовно-дострокове звільнення. Оскільки сам засуджений просить не застосовувати заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким, така заміна не покращить правове становище засудженого та не зменшить характер карально-виховного впливу на нього.

За таких обставин, враховуючи викладене, а також думку самого засудженого, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спільного подання, оскiльки приймаючи рішення про заміну невідбутої частини покарання на обмеження волі, буде суперечити волі та інтересам засудженого ОСОБА_2 ..

Керуючись ст. 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні спільного подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1