Кримінальне провадження №629/2794/23
Номер провадження 1-кп/629/128/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, із середньою освітою, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

11.05.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області зач.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки.

25.10.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

17.04.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 393, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 19.05.2015 року Апеляційним судом Харківської області переглянуто вирок та пом`якшено покарання з 5-ти до 3 - х років позбавлення волі. Призначено покарання з застосуванням ст. 69 та 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнено 26.05.2017 року по відбуттю покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

31.03.2023, близько 23:30, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_3 в квартирі належній ОСОБА_6 , де спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та її неповнолітньою донькою ОСОБА_8 вживав алкогольні напої.

01.04.2023, близько 01:30 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пішли до ванної кімнати курити, а неповнолітня ОСОБА_8 пішла за вищевказаною адресою до спальної кімнати відпочивати.

Тим часом, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей, які належать ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, у той же день та приблизно у той же час, повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території Україні та продовжено його дію з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, пройшов до спальної кімнати та проник до сумки ОСОБА_7 звідки витяг гаманець з грошима.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей належних потерпілій, був помічений неповнолітньою ОСОБА_8 та незважаючи на її зауваження, своєю правою рукою, відкрито, шляхом ривку, заволодів грошима, що знаходилася у вказаному вище гаманці на загальну суму 4500,00 гривень, вибіг з кімнати в напрямку виходу з квартири.

Після чого, ОСОБА_4 з місця злочину зник у невідомому напрямку, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану вище суму.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушень, викладені в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що 01.04.2023 близько о 23:00 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , вживав спиртні напої. Потім ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 пішли в туалет, донька пішла спати. Він зайшов в кімнату, побачив сумку, яка лежала біля шкафчика, почав витягувати гаманець, в цей час прокинулась донька і почала кричати. Він перелякався, вихватив гроші і побіг. Куди дів гроші не пам`ятає, бо був в сильному алкогольному сп`янінні. Зазначив, що шкодує про вчинене, повністю відшкодував шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням його особистості, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена.

Таким чином дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України тобто, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, повторно.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є громадянином України, українець, з середньою освітою, не одружений, не працює, за місцем мешкання характеризується формально, перебуває на обліку у лікаря нарколога у зв`язку з вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 5 ст. 12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, яке в свою чергу знайшло прояв у тому, що обвинувачений дійсно жалкує про вчинене, негативно оцінює свої злочинні дії та їх наслідки, готовий понести покарання за вчинене; активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше був засуджений, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він знову вчинив кримінальне правопорушення, додержуючись принципу законності, індивідуалізації,справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , можливо тільки в реальній ізоляції від суспільства на певний строк.

Разом з тим, призначаючи покарання, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність з боку потерпілої будь-яких претензій, яка залишила питання про міру покарання на розсуд суду, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення основного покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ч. 4 ст. 186 КК України.

На переконання суду, таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст.ст. 75, 76 КК України, у суду відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту із зали суду, та залишивши його до набрання вироком законної сили.

Термін відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з фактичного затримання його працівниками поліції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходяться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Суддя Наталія ЦЕНДРА