В И Р О К

іменем України

05 липня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

у складі: судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в приміщені суду у спрощеному порядку кримінальне провадження №0000012 від 27.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пролетарське Зміївського району Харківської області, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2023 до Зміївського районного суду Харківської області від прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокураутри Харківської області надійшов обвинувальний акт з додатками та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку у кримінальному провадженні №0000012 від 27.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.07.2023 призначено до розгляду вказаний обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників кримінального провадження.

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, а саме:

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у Зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія Украіни в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використала без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року року та іншими міжнародно-правовими аактами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_4 , а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам пунктам 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV), від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ із застосуванням зброї, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в АР Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях, та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на, порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України №64/2022 від. 22.02.2022 «Про введення воєнного стану в України», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти Україні на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні" введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президенту України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України №2259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України №7389-ІХ від 18.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року).

Згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Незважаючи на вищевикладене ОСОБА_3 , будучи громадянином України, перебуваючи у громадському місці, а саме: на території ринку приватної фірми «Кредо», розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський район, м. Зміїв, провулок Залізничний, 1-а, звертаючись до працівників ринку та сторонніх осіб, які перебували поряд протягом часу з 15 березня 2022 року до середини квітня 2022 року публічно в усній словесній формі висловлював заперечення здійснення Російською Федерацією збройної агресії проти України, стверджуючи, що всі руйнування об`єктів критичної, цивільної інфраструктури, в тому числі і Змііївської ТЕС ПАТ «Центренерго», яка розташована на території Слобожанської ОТГ Чугуївського району Харківської області та приватного сектору відбуваються внаслідок дій не держави агресора, а здійснюються силами та засобами Збройних сил України та в усних розмовах, які вів публічно у громадському місці, а саме на території ринку стверджував, що Україна, як самостійна держава не має права на існування та шо після встановлення російської влади в Україні життя покращиться.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи громадянином України публічно заперечував здійснення збройної агресії проти України, та виправдовував встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з реєстром матеріалів досудового розслідування; розпискою обвинуваченого ОСОБА_3 , підписаною захисником ОСОБА_5 про отримання копії обвинувального акта, та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , підписаною захисником ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, а також із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку відповідно до положень ст.302 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яку ним підписано в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального правопорушення, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Із урахуванням наведеного та виконанням вимог Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглядати в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Таким чином, суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто публічне заперечення громадянином України здійсненнян збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частиини території України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, щире каяття у вчиненому, дані про особу винного, який за місцем проживання немає щодо нього компрометуючих матеріалів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням наявності пом`якшуючої обставини та враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю в межах санкції даної статті.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення права займати посади в органах місцевого самоврядування на строк 10 (десять) років.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя: