У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.06.2023 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєві, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 серпня 2023 року включно з визначенням застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації, або зменшити розмір застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .. Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 серпня 2023 року включно з визначенням застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що матеріали, які долучені до клопотання про продовження запобіжного заходу не містять причинно-наслідкового зв`язку, а саме проведені експертизи нібито проведені з «метамфітаміну», ніби то придбаного у ОСОБА_6 , та інших фігурантів кримінального провадження, що жодних даних про це до клопотання не долучено, не зрозуміло за які гроші, ким, коли та за яких обставин такі «закупки» були зроблені

Зазначає, що згідно позиції ЄСПЛ, контрольні закупівлі більше одного разу є провокацією з боку слідства, що фактично і відбулося в рамках даного кримінального провадження та саме провокація на неодноразову кількість закупок і призвела до кваліфікації за ч.2 ст. 307 КК України, а не за ч.1 ст. 307, що в свою чергу вплинуло на тяжкість злочину, що інкримінується ОСОБА_6 , та на розмір застави.

Вважає, розмір застави з боку слідства не обґрунтований, не обґрунтовано також фактично визначений судом розмір застави, майновий стан не досліджено та не досліджено взагалі можливість внесення ОСОБА_6 такої суми взагалі.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000298, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За версією органу досудового розслідування встановлено, що не пізніше березня 2023 року ОСОБА_6 , немаючи законних джерел прибутку, володіючи знаннями щодо виготовлення психотропних речовин, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення шляхом вчинення тяжких злочинів, у порушення Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних заходів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», обрав в якості збагачення діяльність пов`язану з виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, з метою подальшого збуту серед мешканців м. Миколаєва та Миколаївської області.

3 метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_6 розробив план злочинної діяльності, яким передбачив: придбання обладнання, прекурсорів та інших інгредієнтів, необхідних для виготовлення психотропних речовин; підшукання приміщення для обладнання лабораторії з метою виготовлення психотропної речовини; систематичне виготовлення та зберігання з метою подальшого збуту психотропної речовини, на території м. Миколаєва, Миколаївської області.

Розуміючи, що самостійно здійснювати діяльність щодо незаконного виготовлення психотропних речовин буде складно, оскільки вказаний процес довготривалим, потребує підготовки та залучення значних людських ресурсів ОСОБА_6 вирішив залучити до вказаної протиправної діяльності свого знайомого ОСОБА_8 , з яким підтримував дружні відносини. У невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше березня 2023 року, більш точної дати слідством не встановлено ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 , взяти участь у злочинній діяльності, пов`язаної з незаконним виготовленням психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін. Останній, усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, водночас бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду від незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту, психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, керуючись корисливим мотивом, добровільно і свідомо погодився на пропозицію ОСОБА_6 щодо спільної діяльності пов`язаної з виготовленням психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін.

Також, на виконання злочинного плану та досягнення злочинного результату, ОСОБА_6 , підшукав гаражне приміщення № НОМЕР_1 АГК «Граніт», за адресою: м. Миколаїв, вул. Ганни Дівіної, 1-А, яке разом з ОСОБА_8 , не пізніше початку березня 2023 року, більш точної дати слідством не встановлено, пристосували під лабораторію з виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, у якому зберігали обладнання, прекурсори та інші речовини, необхідні для виготовлення психотропної речовини.

У період з березня 2023 року по червень 2023 року, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел на отримання незаконного прибутку, скоїли ряд тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, зберіганням з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, за наступних обставин.

Так, в ніч з 21 на 22 березня 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення, зберігання психотропних речовин з метою збуту, в спеціально обладнаному гаражному приміщенні № НОМЕР_1 АГК «Граніт», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Гани Дівіної 1-А, виготовили невстановлену кількість психотропної речовини, амфетамін, масою не менше 0,2844 г. та невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - 4 MMC, масою не менше 1,3315 г., яку зберігали у вказаному приміщенні з метою подальшого збуту.

Крім того, в ніч з 03 на 04 квітня 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення, зберігання психотропних речовин з метою збуту, в спеціально обладнаному гаражному приміщенні № НОМЕР_1 АГК «Граніт», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Гани Дівіної, 1-А, виготовили невстановлену кількість психотропної речовини, амфетамін, масою не менше 0,7201 г., яку зберігали у вказаному приміщенні з метою подальшого збуту.

08.06.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 серпня 2023 року включно з визначенням застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя погоддився зі слідчим та прокурором щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи тяжкість а також фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості щодо особи підозрюваного, який офіційно не працевлаштований та не має офіційного заробітку, єдиним джерелом доходу є протиправна діяльність пов`язана з незаконним обігом наркотичних речовин, систематично вдавався до вчинення протиправних дій, які йому інкримінуються, підтримує зв`язки з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя, займаються незаконною діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом наркотичних засобів, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000298, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08.06.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Разом з цим, слідчий суддя вважає необґрунтованим заявлений ризик щодо можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, передбачений п. 2 ч. 1 статті 177 КПК України, оскільки вказаний ризик не підтверджений органом досудового розслідування жодним належним та допустимим доказом.

Визначаючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, фактичні обставини справи та дійшов правильного висновку, що застава в розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, покладених на неї обов`язків. З урахуванням зазначених обставин слідчий суддя правильно визначив розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме у сумі 214 720 грн., яка здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є для нього завідомо непомірною.

Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.06.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: