Провадження № 1-кп/537/214/2023
Справа № 537/2109/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, інваліда ІІ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у кримінальному провадженні № 0000029 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

установив:

ОСОБА_5 у стані неосудності вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, а саме, суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за наступних обставин.

Так, 24.01.2023 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебував поряд з другим під`їздом будинку АДРЕСА_2 де побачив ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 та наніс останньому один удар правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя, а саме перенісся. Внаслідок дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи №192 від 16.03.2023 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: переломів кісток лицевого скелету, які утворилися від дії тупого предмету (не менше, ніж від одного удару) та за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров`я.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання, просив застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, посилаючись на відповідний висновок експерта та сукупність матеріалів кримінального провадження зібраних під час досудового розслідування та досліджених безпосередньо судом під час розгляду справи.

Особа, стосовно щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вказав, що 24.01.2023 по вулиця Соборна в місті Кременчуці лівою рукою вдарив ОСОБА_8 , якого знав раніше, так як останній навчався в паралельному класі. Не може відповісти на питання чому спричинив тілесні ушкодження, напевно це пов`язано з проблемами зі здоров`ям.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить судовий розгляд провести без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами, дійсність та достовірність яких сторонами не оспорюється, а саме:

- протоколом огляду від 24.01.2023 з доданою до нього фототаблицею, відповідено до якого дізнавачем СД ВП№1 Кременчуцького РУП в Полтавській області, було проведено огляд відкритої ділянки місцевості за адресою: м. Кременчук, вул. Соборна, буд. 34/32;

- протоколом огляду від 26.01.2023 з доданою до нього фототаблицею, відповідено до якого начальником СД ВП№1 Кременчуцького РУП в Полтавській області ОСОБА_10 було проведено огляд приміщення 2-го під`їзду за адресою: АДРЕСА_3 та виявлено біля дверей сліди речовини бурого кольору схожої на кров, яка розташована в хаотичному порядку.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.01.2023 року та відеозаписом до нього, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 , який вказав, що 24.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , чоловік на ім`я ОСОБА_11 завдавав йому один удар рукою зжатою в кулак в область перенісся.

- висновком експерта Кременчуцького міжрайонного відділення судово-медичних експертиз Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації №192 від 25.01.2023, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи з урахуванням медичної документації у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: переломів кісток лицевого скелету, які утворились від дії тупого предмету (не менше, ніж від одного удару), можливо в строк і при обставинах, вказаних у постанові і під експертним та за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали довготривалий розлад здоров`я. Тілесні ушкодження не могли утворитися під час падіння тіла з висоти власного зросту.

- висновком експерта Кременчуцького міжрайонного відділення судово-медичних експертиз Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації №304 від 25.01.2023, згідно якого покази потерпілого ОСОБА_8 дані ним під час проведення слідчого експерименту по механізму, локалізації, кількості нанесених йому тілесних ушкоджень можуть відповідати даним судово-медичної експертизи на його ім`я.

- копією карти виїзду бригади екстреної медичної допомоги №750 від 24.01.2023, згідно якої вбачається, що 24.01.2023 було здійснено виїзд екстреної медичної допомоги за адресою: АДРЕСА_4 для надання медичної допомоги ОСОБА_8 . Діагноз: струс головного мозку, закритий перелом кісток носа.

З метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, судом досліджено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.01.2023, згідно якої потерпілий повідомляє, що 24.01.2023 за адресою: АДРЕСА_2 біля 2-го під`їзду особа на ім`я ОСОБА_11 завдала йому тілесні ушкодження.

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, про яке зазначено у клопотанні прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до довідки відокремленого підрозділу обласної консультативної психоневрологічної поліклініки №2 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» від 26.01.2023 № 90 встановлено, що ОСОБА_5 звертався в медичний заклад за медичною допомогою з 07.2012 року по теперішній час з діагнозом шизофренія, шизотиповий стан, маячні розлади.

Згідно довідки КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» № 128 від 27.01.2023 вбачається, що ОСОБА_5 на динамічному нагляді не перебуває.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №108906, встановлено, що ОСОБА_5 є інвалідом другої групи у зв`язку з загальним захворюванням до 04.04.2024 року.

З висновку судово-психіатричного експерта № 210, проведеного колегіально судово-психіатричними експертами, вбачається, що ОСОБА_5 на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, з наростаючим дефектом особистості, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 у період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, також виявив ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоіреніїпараноїдної форми, що позбавило його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психітричної допомоги в примусовому порядку. Наявне у ОСОБА_5 хронічне психічне захворювання позбавляє його здатності самостійно реалізовувати свої права.

Оцінюючи вказані вище докази в їх сукупності з точки зору їх належності та допустимості, а висновок експертизи також з точки зору його наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 вчинив вказане діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст.122 КК України, тобто під ознаки умисного завдання середньої тяжкості тілесних ушкоджень, в стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно зі ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цьогоКодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу п.1 ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно зі ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Докази того, що ОСОБА_5 на момент судового розгляду видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суду не надано.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Зважаючи на особу ОСОБА_5 суд вважає, що відсутні підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу, відповідні клопотання учасниками судового розгляду заявлені не були.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради», Департамента охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) ОСОБА_5 так як не є його опікуном, а лише законним представником.

Суд вважає, що позовні вимоги прокурора в інтересах КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради», Департамента охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача, при цьому суд наголошує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 51 ЦПК України, заміна неналежного відповідача можлива лише за клопотанням позивача, тобто визначення особи, яка має відповідати за позовом належить до дискреційних повноважень позивача, а тому суд під час розгляду справи був позбавлений можливості самостійно здійснити заміну неналежного позивача, проте прокурор не скористались таким правом.

Керуючись ст. 92-94 КК України, ст. 128-129, 503, 513, 516 КПК України, суд

постановив:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В задоволенні цивільного позову прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради», Департамента охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування відмовити.

Роз`яснити, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядалося це питання судом в зазначений період. Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до обраного нею незалежного лікаря-психіатра з метою отримання висновку про стан свого психічного здоров`я та про необхідність застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Копію ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру вручити учасникам процесу.

Після набрання законної сили копію ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру надіслати на виконання до органу внутрішніх справ, на який покладається виконання рішення суду про надання амбулаторної психіатричної допомоги, а саме відділення поліції №1 Кременчуцького районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області.

Контроль за виконанням рішення суду про надання амбулаторної психіатричної допомоги покласти на прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала суду про застосування примусових заходів медичного характеру може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 07.07.2023 року.

Суддя ОСОБА_1