Справа № 606/1430/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Теребовля Тернопільської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000001 від 04 січня 2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теребовля Тернопільської області, українця, громадянина України, який є головним сержантом гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , освіта середня спеціальна, неодружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді головного сержанта гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з бойовими припасами, вчинив їх незаконне придбання, носіння та зберігання за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 у травні 2022 року (точної дати досудовим розслідування не встановлено) під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 отримав у своє розпорядження автомобіль (марка не встановлена) на якому вирушив із Київської області до АДРЕСА_1 з метою отримання гуманітарної допомоги для військової частини.

У невстановлений в ході досудового розслідування час та день у травні 2022 року, ОСОБА_4 перебуваючи у невстановленому місці на території м. Теребовля Тернопільської області, у салоні вказаного автомобіля знайшов цинк з патронами калібру 5,45 мм в кількості 780 шт. та 6 порохових зарядів ПГ-7ПМ, внаслідок чого у нього виник злочинний умисел на їх придбання, шляхом привласнення знайденого, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно, без передбаченого законом дозволу, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з бойовими припасами, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав 780 патронів калібру 5,45 мм та 6 порохових зарядів ПГ-7ПМ, які перемістив та зберігав за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 до 07 березня 2023 року.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні-жовтні 2022 року (точної дати досудовим розслідування не встановлено), ОСОБА_4 за невстановлених обставин перебуваючи поблизу с. Підгайчики Тернопільського району знайшов 23-мм осколково-фугасно-запалювальний патрон.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав бойовий припас, а саме: 23-мм осколково-фугасно-запалювальний патрон.

Тоді ж, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з бойовими припасами, діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та день у вересні-жовтні 2022 року перевіз знайдений бойовий припас з с. Підгайчики Тернопільського району Тернопільської області до м. Теребовля Тернопільської області та почав їх незаконно зберігати у приміщенні орендованого гаражного приміщення № НОМЕР_2 , що на вул. Кн. Василька, 200 по 07 березня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

20 липня 2023 року між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника, - адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 с судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого підтвердив добровільність укладення угоди та просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення злочину повторно.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено, запобіжний захід у виді застави підлягає скасуванню, а внесена заставодавцем ОСОБА_6 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Тернопільській області (банк отримувача ДКСУ м. Київ, рахунок отримувача UA0003454, МФО 820172, код ЄДРПОУ отримувача 26198838) застава за ОСОБА_4 у розмірі 53 680 гривень, підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили.

Окрім цього, на підставі ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт на мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору IMEI НОМЕР_3 IMEI НОМЕР_4 НОМЕР_5 та мобільний телефон марки Nokia чорного кольору IMEI НОМЕР_6 IMEI НОМЕР_4 НОМЕР_7 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2023 року у справі №607/4374/23 після набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати за результатами проведення експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд - УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 липня 2023 року, укладену між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, із покладенням на нього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави судові витрати за проведення експертизи зброї від 16.03.2023 року № СЕ-19/120-23/2810-БЛ у розмірі 1510,24 грн.;

-за проведення вибухотехнічної експертизи від 28.03.2023 року № СЕ-19/120-23/2879-ВТХ у розмірі 1132,68 грн.;

- за проведення вибухотехнічної експертизи від 28.03.2023 року № СЕ-19/120-23/2877-ВТХ у розмірі 943,90 грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору IMEI НОМЕР_3 IMEI НОМЕР_4 НОМЕР_5 та мобільний телефон марки Nokia чорного кольору IMEI НОМЕР_6 IMEI 2 НОМЕР_7 - повернути ОСОБА_4 ;

-6 предметів схожих на порохові заряди, які упаковані у сей пакет № РЅР 3351312;

- 780 набоїв, які упаковані у сейфпакет №АБ 033922;

-змив з цинку, який упакований у паперовий конверт;

-змив з упакування порохових зарядів пг 7пм, який упакований у паперовий конверт (об`єкт 1);

-змив з упакування порохових зарядів пг 7 пм, який упакований у паперовий конверт (об`єкт 2);

- 26 паперових фрагментів упакувань від набоїв 5,45, які упаковані у паперовий конверт;

- фрагменти паперу якими були перекладені набої, які упаковані у сейф пакет № WAR 1216121;

- паперове упакування в яке були обгорнуті 6 предметів, яке упаковане у паперовий конверт;

- цинк, матерчаста сумка, поліетиленовий пакет помаранчевого кольору, фрагмент тканини, які упаковані у сейф пакет №KIV 7105063;

-пачку з-під сигарет «мальборо», яка упакована у паперовий конверт;

-предмет схожий на боєприпас до гармати, який упакований у сейф пакет №INZ 2007261, які зберігаються у камері зберігання речовиз доказів СУ ГУНП в Тернопільській області- знищити.

Скасувати арешт на мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору IMEI НОМЕР_3 IMEI НОМЕР_4 НОМЕР_5 та мобільний телефон марки Nokia чорного кольору IMEI НОМЕР_6 IMEI НОМЕР_4 НОМЕР_7 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2023 року у справі №607/4374/23 після набрання вироком законної сили.

Повернути заставодавцю ОСОБА_6 , внесену нею на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Тернопільській області (банк отримувача ДКСУ м. Київ, рахунок отримувача UA0003454, МФО 820172, код ЄДРПОУ отримувача 26198838) заставу за ОСОБА_4 у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень відповідно до квитанції №0.0..1 від 12.07.2023 року, після набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема:

- обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1