Справа № 520/4591/19
Провадження № 1-кп/947/172/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 від 31.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких є нетяжким, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, наявні ризики передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 сприятиме виконанню обвинуваченим обов`язків передбачених ст. 42 КПК України.

Представник потерпілих ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, ризики не обґрунтовані.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, заперечення обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Суд погоджується з прокурором щодо існуванням ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся в судові засідання, та відносно нього ухвалювалася постанова про його привід.

В даному випадку, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, а саме п. 33 рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ, яким визначено, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки в залежності від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому, необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язку з державою, в якому він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»). Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання в місті Одесі, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, особа похилого віку, обвинувачується у вчиненні не тяжкого кримінального правопорушення, тому суд не знаходить підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , та вважає, що на момент розгляду клопотання відсутні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 які вказують на існування міцних важелів соціального стримування останнього, суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти суд на стадії судового розгляду, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід, на думку суду, буде цілком співрозмірним злочинам, які інкримінуються обвинуваченому та даним про його особу, та зможе забезпечити виконання останньою покладених на нього процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, як вбачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

В свою чергу вказана міра запобіжного заходу в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178,181-184,194,196,197,331,369-372,376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВ И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 24.11.2023 року, за місце мешкання: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, отримання невідкладної медичної допомоги у медичних закладах, та покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та потерпілими по справі, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 покласти на ОРУП №1 ГУНП в Одеській області яким відповідно до вимог ч.4 ст.181 КПК України необхідно негайно поставити обвинуваченого на облік, про що повідомити суд.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України у разі невиконання умов запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту або покладених на нього обов`язків, до них може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1