Єдиний унікальний номер судової справи 201/8826/23
Номер провадження 1-кп/201/816/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 07 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000912 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-12 червня 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-26 березня 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці;

-07 серпня 2019 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці, яке відбув повністю;

-27 грудня 2022 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України;

-13 липня 2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлені дату та час, ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання, носіння та збут вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, в невстановлений спосіб, у невстановленої особи, придбав три запали типу УЗРГМ з різним маркуванням, два корпуси гранати Ф-1 з різним маркуванням та один корпус гранати РГД 5 з метою їх подальшого збуту на території міста Дніпра.

Після чого, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зберігання, носіння та збут вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 292) почав зберігати, у невстановленому місці, конструктивно оформлені заряди вибухової речовини два корпуси гранати Ф-1, корпус гранти РГД- 5 та три вибухові пристрої типу УЗРГМ з метою їх подальшого збуту.

Так, 12.07.2023 року приблизно о 14:10 годині співробітники ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для документування та доказування злочинної діяльності ОСОБА_4 , пов`язаної із порушенням вимог Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 292), відповідно до вимог ст. 271 КПК України, для проведення оперативної закупки передали для придбання у ОСОБА_4 вибухових пристроїв та вибухових речовин, громадянину під вигаданим прізвищем ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 1500 гривень.

Далі, 12.07.2023 року приблизно о 14:10 годині ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, на якому з працівниками поліції прибув до берега річки Дніпро поблизу вул. Набережної Перемоги у місті Дніпро, де зателефонувавши ОСОБА_4 , направився йому назустріч. Перебуваючи в районі буд. АДРЕСА_3 за координатами НОМЕР_1 ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_4 , який, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на носіння та збут вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, прийшов пішки в раніше обумовлене з ОСОБА_5 місце, утримуючи білий поліетиленовий пакет в руках, всередині якого знаходилась фіолетова сорочка, в яку були замотані два конструктивно оформлені заряди вибухової речовини, а саме: споряджені корпуси ручних, осколкових, оборонних гранат Ф-1, промислового виготовлення, якi відносяться до категорії вибухових речовин; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме: споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, котрі придатні для здійснення вибуху та три запали УЗРГМ, які відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, котрі придатні для здійснення вибуху.

Перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_5 два конструктивно оформлені заряди вибухової речовини, а саме: споряджені корпуси ручних, осколкових, оборонних гранат Ф-1, промислового виготовлення, якi відносяться до категорії вибухових речовин; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме: споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, котрі придатні для здійснення вибуху та три запали УЗРГМ, які відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, котрі придатні для здійснення вибуху.

Крім того, встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 197 о/с від 11.05.2021 капітана поліції ОСОБА_6 призначено на посаду старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та відповідно до примітки ст.513 Закону України «Про запобігання корупції», він є посадовою особою, що займає відповідальне становище.

Старший слідчий СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 , відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про Національну поліцію», Посадової інструкції старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, та п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим, він є службовою особою.

Здійснюючи свої службові обов`язки з протидії злочинності, 12.07.2023 року о 16:38 годин знаходячись в районі буд. АДРЕСА_3 за координатами НОМЕР_1, старший слідчий СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 , відповідно до ст. 208 КПК України здійснював затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході проведення слідчої дії, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у ОСОБА_4 приблизно о 16 годині 39 хвилин виник умисел на пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Далі, ОСОБА_4 знаходячись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, достеменно знаючи, що старший слідчий СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 є працівником поліції та службовою особою, діючи умисно, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, неодноразово висловив пропозицію надання неправомірної вигоди поліцейському у розмірі 1 500 (тисяча п`ятсот) доларів США за бездіяльність, яка б полягала у не складанні відповідного протоколу за ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на що декілька разів отримав відмову та попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі.

Про факт пропозиції надання неправомірної вигоди старший слідчий СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 відразу повідомив свого безпосереднього керівника, а також повідомив оперативного чергового лінії «102».

Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у носінні, зберіганні, придбанні та збуті вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, а також у пропозиції службовій особі, яка займає відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369 КК України за обставин викладених в обвинуваченні, визнав повністю. Суду показав, що дійсно вирішив придбати гранати різних видів для подальшого продажу. Далі, не пам`ятає коли і за де, його знайомий звів його з іншим чоловіком, у якого він шляхом закладки придбав гранати УЗРГМ, Ф-1 та РГД 5, які став зберігати без передбаченого законом дозволу. В подальшому, 12.07.2023 року приблизно о 14 годині в районі буд. АДРЕСА_3 він збув придбані ним три запали типу УЗРГМ з різним маркуванням, два корпуси гранати Ф-1 з різним маркуванням та один корпус гранати РГД 5 своєму знайомому та отримав від нього грошові кошти у сумі 1500 гривень. Після чого, він був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні збуту гранат. З метою вирішення цього питання, а саме, за не складання протоколу за ст. 208 КПК України про затримання та за не притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, він декілька разів запропонував слідчому ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США, який відмовив йому та неодноразово попередив про кримінальну відповідальність за пропозицію надання такої вигоди. В скоєному щиро розкаявся.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор, не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_4 діянь і ніким не оспорюється, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мали місце, в його діях наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив носіння, зберігання, придбання та збут вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, а також пропозицію службовій особі, яка займає відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, а тому підлягає покаранню за вчинення таких кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середню технічну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, у тому числі, тяжких злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний тяжкий корисливий злочин.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а також враховує особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, був раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення та його схильність до протиправної поведінки, приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив декілька кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань.

Окрім того, під час судового розгляду судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 13 липня 2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська постановлено вирок та останнього засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України (урахований вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2022 року) до остаточного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Таким чином, після постановлення вироку Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року, встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначених у даному вироку кримінальних правопорушень, вчинених ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року.

Так, в порядку ст. 208 КПК України відносно ОСОБА_4 складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12 липня 2023 року, із зазначенням дати та часу його фактичного затримання - 12 липня 2023 року о 16 годині 58 хвилин.

Втім, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з тих підстав, що відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року, до ОСОБА_4 вже був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та останній взятий під варту негайно в залі суду.

З наведеного слідує, що в межах даного кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосований.

Таким чином, встановлено, що в межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 знаходився у попередньому ув`язненні - 1 день до застосовування 13 липня 2023 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по іншому провадженню та взяття під варту в залі суду.

Отже, призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання.

Таким чином, строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 17 серпня 2023 року, у строк призначеного за вироком суду покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення, як за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2023 року, так і строк попереднього ув`язнення по цьому провадженню, тобто з 12.07.2023 року до 17.08.2023 року включно.

В межах даного кримінального провадження застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2023 року накладено арешт на грошові кошти у валюті Українська гривня у розмірі 1500 грн (одна тисяча п`ятсот) номіналом: купюра№1: 500 грн, серія та номер ФЗ4681415; купюра№2: 200 грн, серія та номер АЛ7526274; купюра№3: 200 грн, серія та номер ЦА5423554; купюра№4: 200 грн, серія та номер ПЗ0115422; купюра№5: 200 грн, серія та номер ТД2791420; купюра№6: 100 грн, серія та номер УТ1436968; купюра№7: 100 грн, серія та номер АЄ7291201; мобільний телефон MEIZU M3S з пошкодженим екраном, із забороною розпорядження та відчуження зазначеного майна.

Отже, вирішуючи питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, з огляду на наведені вимоги кримінального процесуального закону, зважаючи на те, що у даному випадку майно, на яке накладено арешт, не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлений, тому суд приходить до висновку про необхідність скасування накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2023 року на майно, зазначене вище.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-грошові кошти у сумі 1500 гривень, опечатані до спец пакету № PSP2139958, які відповідно до квитанції № 2077 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - необхідно повернути за належністю власнику вказаних грошових коштів;

-мобільний телефон MEIZU M3S з пошкодженим екраном, опечатаний до спец пакету № PSP1377560, який відповідно до квитанції № 2077 переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - необхідно повернути ОСОБА_4 , як власнику вказаного майна.

Постановою старшого слідчого ВП № 5 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 12 липня 2023 року предмет схожий на корпус гранати Ф-1 з маркуванням «107-74Т», предмет схожий на корпус гранати Ф-1 з маркуванням «103-79Т», предмет схожий на корпус гранати РГД-5 з маркуванням «4-68Т», предмет схожий на запал УЗРГМ з маркуванням «172-74 583», предмет схожий на запал УЗРГМ з маркуванням «253-79 УЗЧП 386-137-79», предмет схожий на запал УЗРГМ з маркуванням «36-583 57 А-П-45-64», визнано речовими доказами, однак, враховуючи, що під час проведення в межах даного кримінального провадження вибухо-технічної експертизи відповідно до акту № 630 від 19.07.2023 року, зазначені предмети знищені, тому, питання про долю цих речових доказів вирішенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судових вибухо-технічних експертиз у загальному розмірі 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні, а також по проведенню судової трасологічної експертизи у розмірі 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень, що підтверджується відповідними довідками про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 369 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 17 серпня 2023 року, у строк призначеного за вироком суду покарання, зарахувати строк попереднього ув`язнення останнього, як за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2023 року, так і по цьому провадженню, тобто з 12.07.2023 року до 17.08.2023 року включно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судових вибухо-технічних експертиз у загальному розмірі 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні, а також по проведенню судової трасологічної експертизи у розмірі 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень, на користь держави

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2023 року на грошові кошти у валюті Українська гривня у розмірі 1500 грн (одна тисяча п`ятсот) номіналом: купюра№1: 500 грн, серія та номер ФЗ4681415; купюра№2: 200 грн, серія та номер АЛ7526274; купюра№3: 200 грн, серія та номер ЦА5423554; купюра№4: 200 грн, серія та номер ПЗ0115422; купюра№5: 200 грн, серія та номер ТД2791420; купюра№6: 100 грн, серія та номер УТ1436968; купюра№7: 100 грн, серія та номер АЄ7291201; мобільний телефон MEIZU M3S з пошкодженим екраном.

Речові докази:

-грошові кошти у сумі 1500 гривень, опечатані до спец пакету № PSP2139958, які відповідно до квитанції № 2077 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути за належністю власнику вказаних грошових коштів;

-мобільний телефон MEIZU M3S з пошкодженим екраном, опечатаний до спец пакету № PSP1377560, який відповідно до квитанції № 2077 переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_4 як власнику вказаного майна.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1