Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8733/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.2583, ч.2 ст.260 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №296/8733/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2022 щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 28 вересня 2022 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та призначено йому покарання:

- ч.1 ст.258-3 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- ч.2 ст.260 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного засудженому майна.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 встановлено обчислювати з дати його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 2860 грн. 00 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , не сприймаючи державну владу України, підтримуючи злочинні наміри діючої на території Донецької області терористичної організації «Донецька Народна Республіка» (далі - «ДНР»), будучи обізнаним про її протиправну діяльність, добровільно вступив до її підрозділів та брав активну участь в її діяльності за наступних обставин.

Так, керівниками терористичних груп, що діяли на території окремих районів Донецької області, 7 квітня 2014 року з метою продовження здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка», яка, відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною, та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки».

Для реалізації загального злочинного умислу, спрямованого на зміну меж території та державного кордону України шляхом відокремлення від України території Донецької області на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у складі терористичної організації «ДНР» утворено так звані «політичний» та «силовий» блоки. Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

З метою захисту територіальної цілісності України 13 квітня 2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію (далі - АТО).

Наказом керівника Антитерористичного центру при СБ України №33/6/9 від 7 жовтня 2014 року районами проведення АТО визначено території Донецької та Луганської областей. До проведення АТО, згідно зі ст. 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучено підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України та інших суб`єктів боротьби з тероризмом.

Наказом Верховного Головнокомандувача ЗСУ «Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації на території Донецької та Луганської областей» з 14 год. 30 квітня 2018 року розпочато операцію Об`єднаних сил (далі - ООС) із забезпечення національної безпеки і борони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій і Луганській областях, відповідно до плану операції Об`єднаних сил.

На учасників «силового» блоку терористичної організації «ДНР» (не передбачених законом збройних та воєнізованих формувань), відповідно до плану спільних злочинних дій, складаються, зокрема, наступні обов`язки:

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

- вчинення терористичних актів та диверсій на території України; захоплення зброї чи володіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою забезпечення власної злочинної діяльності та протидії діяльності осіб, задіяних у проведенні АТО та ООС;

- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО та ООС;

- вербування нових учасників до складу не передбачених законом збройних формувань «ДНР» та керівництво їх діями.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VІІІ, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄЄ, СІЛА, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної України від 14 січня 2015 року за №106-VІІІ, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого російською федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за №1597-VІІ, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за №337-VІІІ, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за №1596-VІІ, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 4 лютого 2015 року за №145-VІІІ, Законі України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року за №2268-VIII.

У червні 2016 року ОСОБА_8 , перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаним про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», став її учасником, вступивши до лав її структурного підрозділу - «1-а окрема батальйонно- тактична група « Сомалі » 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )», яка в подальшому перейменована в «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки («військова частина НОМЕР_2 », далі - ОШБ « Сомалі »). У складі даного підрозділу терористичної організації «ДНР» ОСОБА_8 діє на даний час на посаді командира відділення у званні сержантського складу, використовуючи позивний « ОСОБА_9 ».

Водночас установлено, що не передбачене законом збройне формування - ОШБ «Сомалі», має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатні для використання вогнепальну зброю, вибухівку, мають у користуванні тяжке військове озброєння, а саме: танки, бойові броньовані машини різних типів та видів, важку артилерію, самохідні артилерійські установки та інше.

Учасникам вказаного не передбаченого законом збройного формування присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади.

За ОШБ «Сомалі», закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки.

До складу структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - ОШБ «Сомалі» входять підрозділи військового типу, зокрема: штаб, механізована рота, танкова рота, мотострілкова рота, гаубично-артилерійська група, мінометна батарея, розвідувальний взвод, гранатометний взвод, інженерно-саперний взвод, медичний взвод, взвод зв`язку, взвод забезпечення.

Керівниками вказаного не передбаченого законом збройного формування визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_8 в період з червня 2016 року по даний час, будучи учасником не передбаченого законом збройного формування - ОШБ «Сомалі», перебуваючи на території Донецької області, відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснював збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО та операції об`єднаних сил (далі ООС); здійснював виїзди на бойові позиції ОШБ «Сомалі», з метою ведення збройних протистоянь силам АТО та ООС, керував діями підлеглих учасників вищевказаного не передбаченого законом збройного формування.

Умисні дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано:

- за ч.1 ст. 258-3 КК України, як участь у терористичній організації,

- за ч.2 ст.260 КК України, як участь у діяльності непередбаченого законом збройного формування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку з недоведеністю участі останнього. Зазначає, що стороною обвинувачення не деталізовано у обвинувальному акті, у чому саме полягало те чи інше завдання, поставлене начальницьким складом терористичної організації «ДНР» перед ОСОБА_8 , а саме: кількість виконаних активних дій обвинуваченим, наслідком яких є смерть чи отримане тілесне ушкодження військовослужбовцем ЗСУ та/або співробітником правоохоронних органів, зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, чи без таких наслідків; дату, час і місце їх виконання; фіксації диверсії; збройного нападу чи опору, місця бойових зіткнень із збройними підрозділами ЗСУ та/або співробітниками правоохоронних органів у штабі АТО; роль ОСОБА_8 як співучасника у кожному з таких нападів, диверсії чи опору; не вказано, хто віддавав бойовий наказ чи ставив диверсійне завдання перед ОСОБА_8 , у чому воно полягало та чи були досягнуті їхні мета і цілі. Крім того, вказує, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би беззаперечно вказував на факти, викладені в обвинувальному акті в цій частині.

Судовий розгляд кримінального провадження як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_8 проведено у відсутності обвинуваченого, оскільки провадження за його обвинуваченням здійснено в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з дотриманням вимог КПК про належне повідомлення його про час та місце судового розгляду шляхом опублікування судового виклику у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Судової влади.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення прокурора проти задоволення апеляційних вимог захисника, пояснення захисника ОСОБА_7 в підтримку своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні поданої апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінально-процесуального закону судом першої інстанції дотримані.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суд першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, а саме в участі у терористичній організації та у діяльності не передбаченого законом збройного формування, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України.

Зокрема, встановлені судом першої інстанції обставини злочинів підтверджуються наведеними у вироку даними:

- протоколу за результатами проведення негласного оперативно-розшукового заходу від 15.11.2017 року, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме належного обвинуваченому ОСОБА_8 мобільного терміналу за номером НОМЕР_3 , який перебував у його користуванні. У протоколі зафіксовано місце розташування абонента (обвинуваченого) на непідконтрольній Україні території, зокрема у м.Макіївка, Донецької області та зафіксовано розмови з особами стосовно проходження служби у незаконному збройному формуванні. У протоколі зафіксовано розмови обвинуваченого 22.11.2016, 25.11.2016, 28.11.2016 з іншими особами з зазначенням його місцезнаходження у м. Макіївка, Донецької області. У розмові обвинувачений зазначає, що служить в «Сомалі» та отримує заробітну плату (а.п.181-187 т.1);

- протоколу огляду від 02.01.2018 року у ході якого здійснено вхід на інтернет сторінку «Google» з пошуком «структура ДНР», з`явилася стаття з назвою «Армейские корпуса» реорганизовали в оперативно-тактические», тобто 1-а ОБТГ підрозділ «СОМАЛІ» в/ч НОМЕР_1 , яка входила до складу так званого «міністерства оборони «ДНР», була перейменована в окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) Іловайський батальйон (ВЧ НОМЕР_1 ) (а.п.138-144 т.1);

- протоколу огляду від 06.03.2018 року сторінки соціальної мережі «Вконтакте» користувача під ім`ям « ОСОБА_10 », яка належить обвинуваченому ОСОБА_8 .. В ході огляду сторінки оглянуто відеоматеріали стосовно діяльності незаконного збройного формування «Сомалі», фотографії обвинуваченого зі зброєю у військовій формі з нашивкою «Сомалі», а також фотографії з іншими учасниками незаконного збройного формування (а.п.91-96 т.2);

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за голосом від 13.03.2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_11 на відтворених розмовах, зафіксованих у ході проведення негласного оперативно-розшукового заходу від 15.11.2017 впізнав голос обвинуваченого ОСОБА_8 , якого знав з дитинства та у період з червня 2016 по травень 2017 року бачив як останній приходив до гуртожитку у військовій формі з шевроном «СОМАЛІ» ДНР та розповідав про участь у вказаному підрозділі (а.п.1-6 т.2);

- протоколу пред`явлення фотознімків особи для впізнання від 13.03.2018 року у ході якого свідок ОСОБА_11 під порядковим № 2 по фотознімках впізнав особу обвинуваченого ОСОБА_8 , якого знав з дитинства та у період з червня 2016 по травень 2017 року бачив як останній приходив до гуртожитку у військовій формі з шевроном «СОМАЛІ» ДНР та розповідав про участь у вказаному підрозділі (а.п.125-128 т.1);

- протоколу пред`явлення фотознімків особи для впізнання від 25.04.2018 року у ході якого свідок ОСОБА_12 під порядковим №2 по фотознімках впізнав особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який приймав участь у незаконному збройному формуванні «Сомалі», терористичної організації «ДНР» (а.п.145-147 т.1);

- протоколом огляду від 05.06.2018 року у ході якого здійснено вхід на інтернет сторінку Гугл та оглянуто відеоматеріал - відеофайл «Батальйон «Сомали» смерть врагу - победа наша» де зафіксовано участь обвинуваченого у діяльності незаконного збройного формування у військовій формі з автоматичною зброєю, останній промовляє відповідний текст, а саме «Чем больше времени ми проводим на полигоне тем меньше крови прольется на передовой» (а.п.100-103 т.2);

- протоколу огляду від 11.07.2018 року за участю свідка ОСОБА_14 у ході якого оглянуто відеофайл «Батальйон «Сомали» смерть врагу - победа наша» у ході перегляду якого ОСОБА_14 впізнав особу у військовій формі з автоматичною зброєю, яка промовляє відповідний текст, а саме «Чем больше времени ми проводим на полигоне тем меньше крови прольется на передовой» як ОСОБА_8 (а.п.131-132 т.1);

- протоколу пред`явлення фотознімків особи для впізнання від 11.07.2018 року у ході якого свідок ОСОБА_14 під порядковим № 2 по фотознімках впізнав особу обвинуваченого ОСОБА_8 (а.п.128-130 т.1);

- протоколом огляду від 11.07.2018 за участю свідка ОСОБА_15 у ході якого оглянуто відеофайл «Батальйон «Сомали» смерть врагу - победа наша» у ході перегляду якого ОСОБА_15 впізнав особу у військовій формі з автоматичною зброєю, яка промовляє відповідний текст, а саме: « Чем больше времени ми проводим на полигоне тем меньше крови прольется на передовой» як ОСОБА_8 (а.п.163-137 т.1);

- протоколу пред`явлення фотознімків особи для впізнання від 11.07.2018 року у ході якого свідок ОСОБА_15 під порядковим № 2 по фотознімках впізнав особу обвинуваченого ОСОБА_8 (а.п.133-135 т.1);

- протоколу огляду від 27.07.2018 року у ході якого здійснено вхід на інтернет сторінку Гугл та веб сторінку сайту «Youtube.com» та оглянуто відеоматеріал «Акт о провозглашении государственной самостоятельности «ДНР», після чого відображено відеоролик тривалістю 4хв 50 с.. Встановлено, що у вказаному матеріалі зафіксовано обставини проведення заходу у приміщенні адміністративної будівлі, присутні ряд осіб. Захід проведено у формі виступів з трибуни та президії, подальше заслуховування присутніх. Присутніми на пропозицію особи здійснюється голосування за декларацію шляхом підняття рук. Особа за трибуною : «…областной совет Донецкой области провозглашает создание суверенного государства Донецкая народная респупліка», «…назначить общеобластной референдум не позже 11 мая 2014 года…». Відповідний додаток до протоколу - диск досліджено в судовому засіданні (а.п.104-107 т.2);

- протоколу огляду від 27.07.2018 року у ході якого здійснено вхід на інтернет сторінку Гугл та веб сторінку сайту «Youtube.com» та оглянуто відеоматеріали : «На той стороне. Батальйон «Сомали» ОСОБА_19 «ОСОБА_19» 20.10.2015., «ДНР» ОСОБА_19 штурмует аеропотр Донецк», Присяга бойцов «Сомали», Позиция ОСОБА_20. Батальйон «Сомали». У вказаних матеріалах зафіксовано участь осіб у незаконному збройному формуванні «Сомалі» терористичної організації «ДНР», зокрема обстріли позицій збройних сил України у Донецькому аеропорті, тощо (а.п.116-119 т.2);

- висновку експерта від 10.05.2018 року № 1/3-117 відповідно до якого на наданих на дослідження фотоматеріалах із соціальної мережі «Вконтакте» та копії заяви про видачу паспорта на ім`я ОСОБА_8 , 1997 р.н. зображена одна і та ж особа (а.п.149-161 т.1);

- протоколу про проведення НСРД від 26.02.2018 року про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у період часу з 27.12.2017 по 06.01.2018 на підставі ухвали слідчого судді від 21.12.2017 року, а саме належного обвинуваченому мобільного терміналу за номером НОМЕР_4 , який постійно перебував у його користуванні. У якому зафіксовано місце розташування абонента (обвинуваченого) на непідконтрольній Україні території, зокрема у м. Донецьк (а.п.120-123 т.2);

- протоколу обшуку від 11.07.2018 року проведеного на підставі ухвали слідчого судді у м. Вугледар у тітки обвинуваченого громадянки ОСОБА_16 у ході проведення якого на комп`ютері останньої виявлено сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» користувача « ОСОБА_17 » та на ній розміщені фотографії її племінника ОСОБА_8 у військовій формі зі зброєю (а.п.124-136 т.2);

- протоколу огляду від 26.07.2018 року сторінки соціальної мережі «Однокласники» користувача під ім`ям « ОСОБА_18 », яка належить ОСОБА_8 (а.п.183-186 т.2);

- протоколу про проведення НСРД від 26.07.2018 року по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж на підставі ухвали слідчого судді від 12.06.2018 року, а саме належного обвинуваченому мобільного терміналу за номером НОМЕР_4 , який постійно перебував у його користуванні. Відповідно до якого 11.07.2018 року було направлено повідомлення про підозру ОСОБА_8 (а.п.187-189 т.2);

- протоколу тимчасового доступу від 15 серпня 2018 року по номеру НОМЕР_4 , який перебував у користуванні обвинуваченого ОСОБА_8 , у період з 01.01.2014 по 31.07.2018 з додатком - диском (а.п.191-192 т.2);

- протоколу огляду від 16.08.2018 року вказаного диску, згідно якого встановлено, що абонент номеру НОМЕР_4 , обвинувачений ОСОБА_8 перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області (а.п.193-195).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника щодо не надання стороною обвинувачення жодного доказу, який би беззаперечно вказував на факти, викладені в обвинувальному акті, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому, всі фактичні дані у цьому провадженні, що досліджені судом, отримані стороною обвинувачення в цілому із застосуванням належної правової процедури, позаяк, виходять із належних процесуальних джерел, зібрані уповноваженими суб`єктами і у належному процесуальному порядку за наявності на те правових підстав.

Надаючи оцінку апеляційним доводам сторони захисту про те, що обвинувальний акт містить недеталізоване обвинувачення за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, за яким суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні цього кримінального провадження, апеляційний суд визнає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Зазначені вимоги закону, на переконання апеляційного суду, стороною обвинувачення було дотримано.

Відповідно до п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Європейський суд з прав людини зазначив, що: "Обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту» ( справа "Маттоціа проти Італії").

Вище вказане узгоджується і з позицією Верховного Суду, викладену в постанові від 03 листопада 2022 року, справа № 461/7741/16-к, провадження № 51-1703 км 22.

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст. 337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Колегією суддів встановлено, що викладене судом формулювання обвинувачення відповідає формулюванню обвинувачення, яке міститься в обвинувальному акті, при цьому в самому обвинувальному акті зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення, які є зрозумілими та містять дані про кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , в тому числі час, місце, спосіб та інші обставини їх вчинення.

Так, в обвинувальному акті чітко вказано спосіб участі ОСОБА_8 у терористичній організації «ДНР», що полягало у вступі до лав її структурного підрозділу - ОШБ «Сомалі», у складі якого ОСОБА_8 діючи на посаді командира відділення та в період з червня 2016 року по даний час та перебуваючи на території Донецької області, відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснював збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО та ООС; здійснював виїзди на бойові позиції ОШБ «Сомалі», з метою ведення збройних протистоянь силам АТО та ООС, керував діями підлеглих учасників вищевказаного не передбаченого законом збройного формування.

Крім того, апеляційний суд враховує, що в силу положень ст. 314 КПК України сторона захисту мала можливість заявити клопотання про незрозумілість та неконкретність такого обвинувачення під час підготовчого провадження у суді, проте таке питання не піднімала.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не інкримінувалось вчинення обвинуваченим диверсійних завдань, а тому посилання захисника в цій частині виходять за межі пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 , яке визнано судом першої інстанції доведеним.

Всі досліджені у цьому провадженні докази, як кожен окремо, так і у їх сукупність, підтверджують обставини, що регламентовані ст.91 КПК України щодо події кримінального правопорушення (його часу, місця, способу, обставин його вчинення), причетності обвинуваченого до учинення інкримінованих йому діянь, його винуватості, форми вини, та водночас дають повне уявлення щодо усіх елементів і ознак інкримінованих ОСОБА_8 у даному провадженні кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, на думку апеляційного суду, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Веренцов проти України» від 11 липня 2013 року), підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 за обставин, викладених нею у апеляційний скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2022 року, щодо ОСОБА_8 - без змін.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :