Справа № 591/5937/23
Провадження № 1-кс/591/2624/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його представника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за № 0000017 від 13.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження за фактом отримання ОСОБА_5 неправомірної вигоди у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень за непритягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

20.07.2023 року у період часу з 16.04 год до 19:41 год на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.07.2023 проведено обшук автомобілю Toyota Highlander, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно за переліком у клопотанні.

З метою запобігання можливості приховування вказаних речей, їх фізичного знищення, псування, відчуження, або знищення слідів кримінального правопорушення, які зберегли на собі вищезазначені речі, необхідно накласти арешт на вилучений 20.07.2023 в ході проведення обшуку автомобіль Toyota Highlander, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження з метою збереження як речового доказу, а також для забезпечення конфіскації майна з огляду на санкцію ч.3 ст. 368 КК України.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав.

Власники майна та захисник заперечили проти вказаного клопотання, вважали проведений обшук та вилучене у зв`язку з цим майно недопустимим доказом з огляду на відсутність доданого відеозапису до протоколу обшуку, автомобіль не має відношення до кримінального провадження, використовується в інтересах сім`ї та служби, автомобіль має функцію безконтактного відмикання, що свідчить про можливість доступу до його салону сторонніх осіб.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 13.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Матеріалами провадження підтверджується існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, з яким звернувся слідчий, за результатами проведеного обшуку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

Оцінивши матеріали, додані до клопотання в їх сукупності, вважаю, що вилучений під час обшуку автомобіль відповідає критеріям речових доказів та може зберегти на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з огляду на специфіку обставин, що розслідуються та тієї обставини згідно клопотання, що передача неправомірної вигоди відбувалася в салоні автомобіля.

Крім того, за змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру за ч.3 ст. 368 КК України, що передбачає можливість конфіскації майна, належного підозрюваного. Стосовно частки майна, що конфіскується з огляду на наявність іншого співвласника, який не є фігурантом даного кримінального провадження, то її буде визначати суд при ухваленні остаточного рішення у справі за результатами судового провадження по суті.

Отже, накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5 відповідає меті, визначеній в КПК України, як засобу забезпечення кримінального провадження, для подальшого забезпечення конфіскації майна як виду покарання та збереження речового доказу.

Водночас, з огляду на відсутність потреби у органу досудового розслідування у проведені слідчих дій з вилученим автомобілем, наявність потреби у використанні його в інтересах сім`ї та служби, вважаю за можливе застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту, а саме шляхом заборони його відчуження та надання дозволу на користування ним.

Стосовно доводів захисника щодо недопустимості доказів, можливості доступу до т/з сторонніх осіб, то слідчий суддя на дані стадії не вдається до оцінки доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, що є прерогативою суду під час судового розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000017 від 13.07.2023, шляхом заборони розпорядження майном, яке належить на праві власності громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; автомобіль Toyota Highlander, державний номер НОМЕР_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, на якого покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1