Справа № 939/1722/23
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції з приміщення ДУ "Київський слідчий ізолятор",

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянці Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 від 10 липня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озера Бучанського району Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2023 року з Бучанської окружної прокуратури Київської області до Бородянського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За ухвалою судді від 13 липня 2023 року підготовче судове засідання було призначено на 14 липня 2023 року на 12 годину 00 хвилин.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Приблизно 01.04.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи на території с. Озера Бучанського району Київської області, більш точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, маючи на меті незаконне збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів вступив в злочинну змову з невстановленими під час досудового розслідування особами та заздалегідь підготував засоби вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому в період часу з 01 по 06 квітня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб спільно з іншими невстановленими досудовим розслідування особами, в умовах воєнного стану, маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна та мету незаконного збагачення, шляхом вільного доступу проник на огороджену парканом територію ТОВ «ПРАЙМЕР-УКРАЇНА», що розташоване за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Озера, вул. Першотравнева, 14а.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї ТОВ «ПРАЙМЕР-УКРАЇНА» разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами підійшов до місця зберігання листів ондуліну, яке знаходилось на огородженій парканом території складу TOB «ПРАЙМЕР-УКРАЇНА», після чого спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами за допомогою раніше підготовлених засобів, а саме тачки та трактору з причепом, відкрито для оточуючих їх осіб, усвідомлюючи, що за їх злочинними діями спостерігають сторонні особи, погрузили листи ондуліну коричневого кольору розмірами листа 0,96 х 2,0 м, товщиною 3 мм, висота хвилі 38 мм, вага 6,3 кг; кількість хвиль у листі 10, виробник: ONDULINE POLSKA SR.Z.O.O., Республіка Польща, у кількості 84 штуки на раніше підготовлені ними засоби транспортування. Після цього ОСОБА_4 та інші невстановлені особи залишили місце вчинення злочину, розпорядилися викраденим майном на власний розсуд та перемістили вказані 84 листа ондуліну до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , чим завдали ТОВ «ПРАЙМЕР-УРАЇНА» матеріальні збитки на суму 21 672 гривні.

В подальшому викрадене майно ОСОБА_4 використано для покриття даху будинку № 9 по вулиці Михайлівська.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк десять років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його судом винуватим, обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, приховати або перемістити речові докази, які передані під розписку дружині обвинуваченого, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а саме може повідомити про факт виявлення злочинної діяльності та обставини, які йому стали відомі в ході проведення досудового розслідування, іншим особам, які на даний час невстановлені. Прокурор зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам і виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думки захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які заперечували проти клопотання прокурора та просили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який заперечував проти клопотання прокурора та погодився з позицією своїх захисників щодо обрання йому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Висновки прокурора щодо наявності таких обставин, виходячи з положень ст. 178 КПК України, мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану).

При цьому, обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, на обґрунтування обрання найсуворішого запобіжного заходу прокурор послався лише на стандартне посилання про можливість переховування від суду та впливу на свідків, що є явно недостатнім і не вказує на доведеність обставин, передбачених ст. 178 КПК України. Суд вважає, що заявлені у клопотанні прокурора ризики, хоча й існують, проте вони мають не такий ступінь небезпеки, якому може запобігти лише винятково найсуворіший запобіжний захід. Про вказане свідчать ті обставини, що обвинувачений раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також має на утриманні непрацездатну матір, яка проживає разом із ним.

Суд погоджується із прокурором щодо наявності ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків. Разом з цим, на думку суду, вказаних ризиків можливо повністю запобігти, заборонивши спілкування з ними, в порядку покладення обов`язків на обвинуваченого, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Посилання ж на те, що обвинувачений може приховати або перемістити речові докази та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином не конкретизовані та не обґрунтовані.

Жодних підстав вважати, що зазначеним вище ризикам може запобігти лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з поданих суду матеріалів не вбачається.

У контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Вважаю, що майновий і соціальний статус обвинуваченого, його сімейний стан вказують на маловірогідність втечі обвинуваченого від суду, тому необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, вважаю можливим відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого обвинувачення, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 183, 196, 314, 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 11 вересня 2023 року, заборонивши йому залишати цілодобово місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків до 11 вересня 2023 року включно.

Ухвалу направити для виконання, в частині контролю за дотриманням ОСОБА_4 умов запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого до відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області та Головного управління Національної поліції в Київській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині обрання запобіжного заходу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

Головуюча-суддяОСОБА_7