КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/1736/23 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2767/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю:прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дебальцеве, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 19.04.2021 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 08.07.2022, визнано винним у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначенопокарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 /два/ роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно вироку ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин. Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України було введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідно до указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 № 2738-ІХ, воєнний стан в Україні продовжено з 18 листопада 2022 року строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року. Так, 18.01.2023 приблизно о 17 год. 45 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в торгівельному залі магазину «ЕкоМаркет», що розташований по вул. Тулузи, 15 у м. Києві, в умовах воєнного стану, намагався повторно, таємно викрасти чуже майно, що належить TOB «Аванта», на загальну суму 299 грн. 66 коп. (без ПДВ), однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 18.01.2023, продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв з торгових полиць товар, що належить TOB«Аванта», а саме : - кава Jacobs Monarch розчинна 250 г, штрих-код 137, в кількості 1 шт., на загальну суму 299 грн. 66 коп. (без урахування ПДВ), який сховав до своєї сумки, після чого прослідував до виходу із магазину, перетнувши лінію кас, не заплативши за товар. Однак, ОСОБА_7 довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником магазину «Аванта», разом з неоплаченим товаром. Таким чином, ОСОБА_7 , здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Прокурор у кримінальному провадженні, не погоджуючись із вироком суду подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В іншій частині вирок суду залишити без змін. Дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. В апеляційній скарзі зазначає, що не підлягає застосуванню в даному випадку ст. 75 КК України. Суд не врахував конкретних обставин злочину, тяжкість вчиненого, рецидив злочинів, особу обвинуваченого, який неодноразово засуджений до покарання у виді позбавлення волі, через півроку після звільнення знову вчиняє новий корисливий умисний злочин. Саме працівники магазину викрили та зупинили обвинуваченого з наявним у нього товаром. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного. Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні злочину в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. З вироку суду вбачається, що провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом обвинуваченому були роз`яснені положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду справи без дослідження доказів та обставин, які ніким не заперечуються. Обвинувачений надав добровільно пояснення, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся. Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції обставиною, що пом`якшує покарання визнав щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, повне визнання вини, відсутність шкоди для потерпілої особи. Обставиною, що обтяжує покарання, суд встановив рецидив злочину. При призначенні покарання та вирішенні питання щодо можливості застосування ст.. 75 КК України суд небезпідставно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, в результаті кримінального правопорушення потерпілій юридичній особі викрадене майно було повернуто, також розмір можливої шкоди, що міг бути завданий потерпілій особі - 299 грн., обвинувачений на даний час працевлаштувався, проходить випробувальний термін та після його проходження має офіційно працювати. Апеляційному суду ОСОБА_7 повідомив, що працює неофіційно монтажником вентиляційних систем в Холдінговій компанії "Електромонтажвентиляція". Колегія суддів приймає до уваги дані про те, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, та наявність обставини, що обтяжує покарання, - рецидив злочину. Разом з тим, вартість упаковки кави розчинної, яку намагався викрасти ОСОБА_7 , становила 299 гривень 66 коп., що на 31 гривню 19 копійок перевищує суму викраденого майна, при перевищенні якої настає кримінальна відповідальність. Виходячи з обставин вчиненого злочину, апеляційний суд вважає за можливе досягти мети покарання шляхом звільнення обвинуваченого від його відбування із іспитовим строком. Колегія суддів відмічає, що призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим, призначеним з урахуванням принципу індивідуалізації покарання. Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. В рішенні від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання, КСУ зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину». Прокурор вказує, що судом не взято до уваги обставини вчинення злочину, мотиви кримінального правопорушення, те що матеріальної шкоди вдалося уникнути завдяки участі працівників охорони магазину, які викрили та затримали ОСОБА_7 . Однак вирішення питання щодо наявності підстав для застосування ст. 75 КК України належитьдо дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. З огляду на вартість майна, яке було предметом злочину, поведінку обвинуваченого після його виявлення працівниками охорони магазину, визнання вини, повернення майна володільцю, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого шляхом його звільнення від відбування реальної міри покарання є обґрунтованим. Апеляційні доводи прокурора не спростовують вказаних висновків місцевого суду, яким достатньо враховані всі обставин, що характеризують обвинуваченого. Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується з ст.ст.50, 65 КК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду- без змін.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення. Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4