Справа № 509/3763/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

в залі суду смт.Овідіополь розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.109 ч.2 КК України про відвід судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №509/3763/20,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляді судді Овідіопольського райсуду Одеської області ОСОБА_4 знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000060 від 20.05.2020 р. по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. 109 ч. 2 КК України, які були розподілені у провадження згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023 р. після безпідставного, необґрунтованого і немотивованого самовідводу судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_5 , в провадженні якого перебували вказані матеріали кримінального провадження.

08.05.2023 р. обвинувачений ОСОБА_3 заявив відвід головуючому судді ОСОБА_4 з підстав, викладених у письмовій заяві про відвід судді, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75,80 КПК України, вказуючи про недовіру цьому складу суду, який є упередженим та необ`єктивним, а тому у нього виникають сумніви в безсторонності судді.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та заяви про відвід судді, суд вважає, що доводи, викладені обвинуваченим про відвід судді ОСОБА_4 в подальшому можуть бути покладені в апеляційну, касаційну скаргу або скаргу до ВРП на протиправні дії судді.

Частина 5 статті 80 КПК України встановлює відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють и?ого наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка и?ого заявила, повинна викласти відомі і?и? обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні. Безпідставні і немотивовані відводи не повинні розглядатися.

Згідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України та Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Пунктами 1,2 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до Закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Також, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Відповідно до ст. 6 Конвенціі? про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом Украі?ни № 475/97-ВР від17 липня 1997 року) «кожен має право на справедливии? і публічнии? розгляд и?ого справи упродовж розумного строку».

Зі змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93).

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 р. - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду 17.09.2019 р. виніс постанову у справі №277/599/15-к, в якій вказав, що безсторонність (неупередженість) суду має визначатися згідно з : суб`єктивним критерієм при врахуванні особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі; об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Як вказує ВС у мотивувальній частині рішення: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)».

Таким чином, зважаючи на об`єктивність та повноту судового розгляду безстороннім і неупередженим судом з урахуванням практики ЄСПЛ щодо не порушення права на справедливий суд, закріплену ст. 6 ЄКПЛ, суд вважає необхідним задовільнити відвід судді ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву обвинуваченого за ч. 2 ст. 109 КК України ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 задовільнити та передати вказані матеріали до канцелярії суду для її повторного автоматичного перерозподілу в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1