Справа № 553/1030/23
Провадження № 1-кп/553/1139/2023
В И Р О К

Іменем України

05.05.2023м. Полтава

Ленінського районного суду м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ленінського районного суду м. Полтави кримінальне провадження № 0000485 від 07.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтави, українця, громадянина України, освіта вища, одружений, пенсіонер, не працює, інвалідності не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в :

28.06.1996 Верховною Радою України прийнято Основний Закон України - Конституцію України.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Збройна агресія РФ продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, із 05:30 години 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

ОСОБА_5 , з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб, за допомогою електронного пристрою, у 2016 році, в загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники», за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », створив електронну сторінку (аккаунт) під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

20.03.2022, ОСОБА_5 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів сайту «Одноклассники», усвідомлюючи, що зазначений сайт відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний ПЕОМ з системним блоком, на виконання свого злочинного умислу, здійснив поширення на своїй сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступної публікації « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розміщена за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Відповідно до висновку експертів № 2773/2774/2054-2064/2065-2075 за результатами проведення судової комплексної психолого-лінгвістичної експертизи від 25.04.2023, проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації наявні висловлювання, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України: «ВЧЕРА В БЕЛГРАДЕ 15 ТЬІСЯЧ ЧЕЛОВЕК ВЬІШЛИ НА УЛИЦЬІ В ПОДДЕРЖКУ СПЕЦИАЛЬНОЙ ВОЕННОЙ ОПЕРАЦИИ И БОРЬБЬІ С НАЦИЗМОМ.».

Відповідно до вказаного висновку експертів, інформація наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер, який передбачає її поширення для значного кола осіб. Крім того, вказана інформація має потенціал деструктивного маніпулятивного впливу на сприймання цієї інформації особами, які з нею ознайомились, а саме на формування позитивного ставлення до РФ, до її збройних сил, на виправдовування та підтримання збройної агресії Російської Федерації проти України.

Зміст даної публікації, був доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_7 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження інформації та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься: виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме: поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, 24.04.2022, ОСОБА_5 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів сайту «Одноклассники», усвідомлюючи, що зазначений сайт відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний ПЕОМ з системним блоком, на виконання свого злочинного умислу, здійснив поширення на своїй сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступної публікації, яка опублікована ІНФОРМАЦІЯ_6 у групі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » з текстом: «Сегодня услышала фразу одного мужичка на снос пам`ятника ОСОБА_8 : «Ну что ж...Не хотите памятник ОСОБА_8 , победившему фашистов? Будет вам пам`ятник ОСОБА_9 , победившему неонацистові»...Как говорится, без комментариев!», що розміщена за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Відповідно до висновку експертів № 2773/2774/2054-2064/2065-2075 за результатами проведення судової комплексної психолого-лінгвістичної експертизи від 25.04.2023, проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації наявні висловлювання, у яких міститься глорифікація конкретних осіб ( ОСОБА_10 ), які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України: «Не хотите памятник ОСОБА_8 , победившему фашистов? Будет вам пам`ятник ОСОБА_9 , победившему неонацистові».

Відповідно до вказаного висновку експертів, інформація наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер, який передбачає її поширення для значного кола осіб. Крім того, вказана інформація має потенціал деструктивного маніпулятивного впливу на сприймання цієї інформації особами, які з нею ознайомились, а саме на формування позитивного ставлення до РФ, до її збройних сил, на глорифікацію конкретних осіб ( ОСОБА_10 ), які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

Зміст даної публікації, був доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_7 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження інформації та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 24.04.2022, повторно здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься: глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 436-2 КК України, а саме: поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинене повторно.

Під час досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000485 від 07.10.2022, з одного боку, та підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474, 476 КПК України, 28 квітня 2023 року укладено угоду про визнання винуватості.

Сторони у кримінальному провадженні № 0000485 від 07.10.2022 в угоді виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, узгодили призначення покарання обвинуваченому.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі підозри, повідомленої 28.04.2023, за ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, надавати правдиві покази під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та сприяти у встановленні органом досудового розслідування та судом обставин вчинення інкримінованих правопорушень.

При вирішенні питання укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_5 прокурором враховано: характер і тяжкість підозри; процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; особу підозрюваного ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, його похилий вік, навність на утриманні сина з інвалідністю, а також позитивних характеристик.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком встановленим судом. Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засідання суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України є тяжким злочином.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав показання, згідно яких в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 436-2 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та погоджується на призначення узгодженого покарання, просить затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Зазначила, що з урахуванням особи обвинуваченого, вважає достатнім визначення мінімального іспитового строку 1 рік. Речовий доказ вважає можливим повернути обвинуваченому, а також з урахуванням особи обвинуваченого, його матеріального стану, просить зменшити розмір процесуальних витрат, які пов`язані із залученням експерта, що підлягають стягненню з обвинуваченого до 3 000,00 грн.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду, як таку, що відповідає вимогам закону, призначити обвинуваченому узгоджене покарання та визначити мінімальний іспитовий строк. Також, з урахуванням особи обвинуваченого, який є пенсіонером, людиною похилого віку, має на утриманні сина інваліда 2 групи, його матеріального стану та відношення до вчиненого, просив звільнити обвинуваченого від сплати процесуальних витрат із залученням експерта.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_11 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме: поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

- ч. 3 ст. 436-2 КК України, а саме: поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Судом досліджені також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря - нарколога не перебуває, одружений, інвалідності не має, пенсіонер, не працює, на утриманні має сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який є інвалідом 2 групи безстроково та не працює, зареєстрований за фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де характеризується позитивно.

Обвинуваченому суд призначає покарання, яке необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, похилий вік обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану.

Виходячи з викладеного, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 28.04.2023, укладеної під час досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , та призначення узгодженого сторонами покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 75 КК України, з урахування даних про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 не потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, його виправлення можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст.75 КК України від відбування покарання з випробування, з встановлення мінімального іспитового строку, передбаченого ч. 4 ст. 75 КК України.

Об`єктивні обставини, які б давали підстави для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком відсутні.

Застосування інституту звільнення від відбування покарання, має бути індивідуальним щодо кожної особи та на думку суду не зашкодить реалізації цілей покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого без ізоляції від суспільства та попередженню скоєння ним нових злочинів.

У той же час, з метою контролю за поведінкою засудженого, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст.76 КК України.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

По кримінальному провадженню наявні процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування, а саме витрат за проведення судової комп`ютерно - технічної експертизи та комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи.

Прокурором заявлено клопотання про зменшення розміру процесуальних витрат, які пов`язані із залученням експерта, що підлягають стягненню з обвинуваченого до 3 000,00 грн. та стороною захисту клопотання про звільнення від оплати вказаних витрат.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого)за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Суд, враховуючи те, що обвинувачений є людиною похилого віку, не працює, є пенсіонером, та іншого доходу не має, на утриманні має сина, який є інвалідом 2 групи, зважаючи на майновий стан обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, та вважає за можливе зменшити розмір процесуальних витрат, які пов`язані із залученням експерта, що підлягають стягненню з обвинуваченого до 3 000,00 грн., та не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2023 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000485 від 07.10.2022, за ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) рокибез конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 436-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні № 0000485 від 07.10.2022 у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі: системний блок ПЕОМ без ідентифікуючих ознак, вилучений під час обшуку 27.08.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , який передано на зберігання до СВ УСБУ в Полтавській області повернути за належністю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: суддя ОСОБА_1