Справа № 456/4558/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/373/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2023 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили - залишено без змін.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він, 24.11.2022 о 05 годині 15 хвилин, перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де свою господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_8 , та побачив стелажі із товарами і в цей час у нього виник умисел на викрадення чужого майна.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій в умовах воєнного стану, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з торгового стелажу магазину «Градус» дві пачки сигарет "Marlboro Gold", вартістю 83 грн. 00 коп. кожна, на загальну суму 166 грн. 00 коп., які заховав у кишеню куртки сірого кольору, у яку був одягнутий. Після чого, ОСОБА_6 взяв з торгового стелажу з тютюновими виробами три пачки сигарет "Sobranie Black", вартістю 130 гри. 00 кой. кожна, на загальну суму 390 грн. 00 коп., та заховав у кишені куртки, сірого кольору у яку був одягнутий, однак був виявлений продавцем магазину "Градус" ОСОБА_9 , яка зробила йому зауваження, однак останній не відреагував та утримуючи при собі викрадене майно, не розплатившись за вказані товари, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, довівши до кінця свій злочинний умисел. В подальшому викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 556 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок із застосуванням ст. 69 КК України.

В обґрунтування мотивів апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що у мотивувальній частині вироку суду першої інстанції містяться суперечності щодо статті Кримінального кодексу України, яка йому інкримінується. Зазначає, що він визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у лікаря психіатра не перебуває. З врахуванням вказаних обставин вважає за можливе призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Обвинувачений на розгляд апеляційної скарги не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце такого, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення повідомлення, про причини неявки не повідомив.

Відтак, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні, інкримінованого йому злочину.

Як вбачається із матеріалів провадження, суд першої інстанції, у зв`язку з тим, що жоден з учасників процесу проти цього не заперечив, а обвинувачений визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, визнав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Покликання у вироку суду першої інстанції на те, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, за наведених обставин колегія суддів вважає опискою, оскільки виклад формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним відповідає кваліфікації дій за ч. 4 ст. 186 КК України, як грабежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

З огляду на вищевказане, а також те, що судовий розгляд у суді першої інстанції проводився за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, без дослідження доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки такі жодною стороною процесу не оспорювались, враховуючи положення ч. 2 ст. 394 КПК України, колегія суддів приходить до переконання, що висновок суду про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України є чітким та зрозумілим, а тому доводи обвинуваченого з цього приводу є безпідставними.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 89 КК України, визнається таким, що раніше не судимий.

Доводи апелянта про відшкодування шкоди є безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявна заява потерпілого, згідно з якою матеріальна шкода обвинуваченим не відшкодована.

Тому, на переконання колегії суддів, враховуючи обставини справи, наявність обставин, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, є неможливим.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2023 року відносно ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2023 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4