У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000258 від 02.09.2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рубіжне Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.06.2023 року старший слідчий 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітан юстиції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000258 від 02.09.2022 року за підозрою громадянина України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000258 від 02.09.2022 року, у якому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, тобто на даний час місце перебування підозрюваного не встановлено, у зв`язку з чим постановою слідчого від 19.06.2023 підозрюваного оголошено в розшук. За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, щодо якого відповідно до ст.297-1 КПК України передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування, обізнаний щодо здійснення кримінального провадження щодо нього, однак переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території, а також перебуває в розшуку, слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

У судовому засідання прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_8 підтримали клопотання в повному обсязі, просили таке задовольнити та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 .

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд даного клопотання без її участі. Вирішення клопотання залишила на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши надані сторонами матеріали, приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №00000258, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.09.2022 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що командир відділення 9 державного пожежно-рятувального загону ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області ОСОБА_7 добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій, у незнаних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

13.06.2023 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, а саме: у колабораційній діяльності, що виявилась у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням организаційно-розпорядчих 200 адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупований териториї, у тому числі в окупаційний адміністрації держави-агресора.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину України ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.ст.135, 276-278 КПК України опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території Луганської області, в порядку ст. 135-138 КПК України, 13.06.2023 року у офіційному державному друкованому виданні «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повістки про виклик останнього в слідчий відділ Управління для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 16.06.2023, 17.06.2023, 19.06.2023, однак в призначені дні та час ОСОБА_7 не з`явився на виклики слідчого та не повідомив про причини неявки.

Крім того, громадянина України ОСОБА_7 в порядку ст. 135 КПК України викликано для вручення повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №00000258 від 02.09.2022 року, але на зазначені дати останній не прибув, про причини неявки не повідомив.

Частина 8 ст. 135 КПК України вказує, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частиною першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. У випадку наявності в особи захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

З долучених до матеріалів справи доказів встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення опубліковано в газеті «Урядовий Кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України, однак в призначені дати та час ОСОБА_7 на виклик не з`явився та про причини неявки не повідомив.

З метою забезпечення права на захист ОСОБА_7 для здійснення захисту останнього був залучений захисник Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Закарпатській області, якому цього ж дня було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Встановлено, що 24.02.2022 року російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Проведеними оперативно-розшуковими та слідчими діями встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 до теперішнього часу перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в Луганської області, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Одними із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст.2 КПК України).

Згідно ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364 1, 365, 365-2, 368, 368 2, 3683, 3684, 369, 3692, 370, 379, 400, 408, 436, 4361, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Частиною 2 ст. 297-4 КПК України встановлено, що під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи, щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується:

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина України №00000258 від 02.09.2022 року до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

- рапортом про виявлення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду від 21.03.2023 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08.06.2023 року;

- протоколом, фототаблицею та довідкою пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2023 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.08.2023 року;

- протоколом, фототаблицею та довідкою пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2023 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.06.2023 року;

- протоколом, фототаблицею та довідкою пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2023 року.

Слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України необхідно брати до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас слідчому судді під час вирішення поставленого перед ним питання не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, проаналізувавши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя вважає підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, обґрунтованою, а докази можливої причетності ОСОБА_7 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

Статтями 281 та 335 КПК України передбачено, що якщо під час досудового розслідування чи судового розгляду місцезнаходження підозрюваного чи обвинуваченого невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора чи суду, за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор чи суд оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься відповідна постанова чи ухвала.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (як державного так і міжнародного) має бути винесена відповідна постанова чи ухвала суду (ст.ст. 281, 335 КПК України), що має бути здійснено органом досудового розслідування чи судом, шляхом винесення відповідної постанови чи ухвали про оголошення особи в державний чи міжнародний розшук.

Фактично дата винесення органом досудового розслідування чи судом відповідної постанови чи ухвали про оголошення в розшук підозрюваного чи обвинуваченого і є початком оголошення особи в розшук в розумінні ст. ст. 281, 335 КПК України, що здійснено органом досудового розслідування 19.06.2023 шляхом винесення постанови про розшук ОСОБА_7 .

У зв`язку з викладеним, винесена органом досудового розслідування відповідна постанова про оголошення розшукуваної особи у розшук є підставою для здійснення оперативним підрозділом, якому доручено розшук підозрюваного чи обвинуваченого, усіх необхідних розшукових заходів, зокрема, таких видів розшуку, як державного так і міжнародного, тобто оголошення розшуку особи не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Зі змісту ч. 2 ст. 297-1 та ч. 1 ст. 297-4 КПК України вбачається, що для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування орган слідства має довести факт оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук. Відповідно до ч. 2 ст. 281 КПК України про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова. Ця постанова у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого територіального обмеження.

З огляду на викладені встановлені слідчим суддею фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинення злочину щодо якого відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-1 КПК України передбачено можливість здійснення спеціального досудового розслідування, на даний час підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міжнародний розшук, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що подане слідчим клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.297-1 - 297-5, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 02.09.2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000258 від 02.09.2022 року стосовно підозрюваного громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У випадку, якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестали існувати, подальше досудове розслідування здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 19.06.2023 о 16 год. 20 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1