Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/752/2021 Єдиний унікальний № 756/8794/20
Категорія: ст.ст. 537-539 КПК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року, -

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_6 про скасування арешту на майно.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив про те, що оскільки вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року, ухваленого стосовно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках якого ОСОБА_6 є потерпілим, засудженому було призначено покарання з конфіскацією майна, то майно, на яке накладено арешт, а в даному випадку мова йде про транспортний засіб «BMV3251», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , колір чорний, рік випуску 2006, підлягає конфіскації, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року та постановити нову, якою задовольнити його клопотання від 17 липня 2020 року про скасування арешту майна (транспортного засобу), яке належить засудженому ОСОБА_8 .

Як зазначено в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , вироком Облонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року, ухваленого стосовно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190 КК України, окрім іншого, був частково задоволений цивільний позов та на його користь як потерпілого стягнуто з ОСОБА_8 3157292,43 грн. Цим же вироком було ухвалено в рахунок відшкодування заподіяної шкоди та виконання покарання у виді конфіскації майна звернути стягнення на арештоване майно ОСОБА_8 , в т.ч. і натранспортний засіб моделі «BMV3251», д.н.з. НОМЕР_1 .

Як далі в апеляційній скарзі зазначає ОСОБА_6 , вирок Оболонського районного суду м. Києва стосовно ОСОБА_8 набув законної сили і 24 червня 2020 року приватним виконавцем ОСОБА_9 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5, разом з тим, приватний виконавець не може реалізувати описане у ОСОБА_8 майно, оскільки на нього до цього часу накладено арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року в рамках кримінального провадження № 0001862.

А тому, для вирішення цього питання, ОСОБА_6 звернувся до місцевого суду, який, за результатами розгляду його клопотання, відмовив у його задоволенні, проте останній не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його необґрунтованим та таким, що порушує його права потерпілого на відшкодування заподіяної йому шкоди.

Учасники судового провадження, які належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду провадження, в суд апеляційної інстанції на неодноразові виклики не з`явились, будь яких заяв чи клопотань про поважність свого неприбуття суду не надали.

Разом з тим, 03 лютого 2021 року від ОСОБА_6 надійшло письмова заява про здійснення судового розгляду провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року за його відсутності з підтриманням доводів апеляційної скарги в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, яка вважала рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а подану апеляційну скаргу ОСОБА_6 - безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Цією ж нормою передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тобто, вказана вище норма передбачає можливість скасування арешту майна лише на стадіях досудового розслідування та судового провадження, включаючи ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд конкретного кримінального провадження, в залежності від прийнятого судом рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 20 лютого 2017 року Оболонським районним судом м. Києва ОСОБА_8 засуджений за ч. 4 ст. 190 КК України та йому за цим законом призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з конфіскацією усього належного йому майна.

Цим же вироком, крім іншого, частково задоволений цивільний позов ОСОБА_6 і з ОСОБА_10 на користь останнього стягнуто 3157292,08 грн.

Також, як зазначено в судовому рішенні, в рахунок відшкодування заподіяної шкоди та виконання покарання у виді конфіскації майна звернуто стягнення на арештоване майно ОСОБА_8 , а саме: транспортні засоби моделі «BMV», д.н.з. НОМЕР_1 , «BMV M3», д.н.з. НОМЕР_3 , «Mersedes-Benz 280 GE», д.н.з. НОМЕР_4 .

05 жовтня 2017 року вирок набрав законної сили.

03 листопада 2017 року Оболонським районним судом м. Києва був виписаний виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3157292,08 грн.

18 червня 2020 року державним виконавцем Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) виконавчий лист Оболонського районного суду м. Києва № 1-кп/756/78/2017 від 03 листопада 2017 року був повернутий ОСОБА_6 без виконання.

За заявою ОСОБА_6 , приватним виконавцем ОСОБА_9 24 червня 2020 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5 і 03 липня 2020 року останнім було здійснено опис майна ОСОБА_8 , а саме - транспортного засобу моделі «BMW3251», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , колір чорний, рік випуску 2006, разом з тим вказане майно реалізоване не було, оскільки на нього накладено арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року.

17 липня 2020 року ОСОБА_6 подав до Оболонського районного суду м. Києва клопотання про скасування арешту з вказаного майна (транспортного засобу), у задоволенні якого було відмовлено з обґрунтуванням прийнятого судом рішення.

З даним рішенням погоджується і колегія суддів, вважаючи його законним і обґрунтованим з огляду на те, що судове рішення в об`єднаномукримінальному провадженні № 0001862 від 25 лютого 2015 року,в рамках якого накладався арешт на майно (транспортний засіб), яким завершився його судовий розгляд, а саме обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_8 було ухвалено 20 лютого 2017 року і цей вирок набрав законної сили, вказане вище клопотання/заява, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, не могло бути предметом розгляду в порядку ст.174 КПК України, оскільки остаточне рішення за наслідками судового розгляду вказаного вище кримінального провадження судом вже прийнято.

З урахуванням того, що арешт майна, відповідно до приписів ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, то, як слушно зазначив суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, з урахуванням того, що вироком місцевого суду ОСОБА_8 було призначено як основне, так і додаткове покарання у виді конфіскації усього належного йому майна, яким є і транспортний засіб «BMW3251», д.н.з. НОМЕР_1 , тому підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про наявність підстав для скасування ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року, оскільки вказане судове рішення не суперечить вимогам закону.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_6 не наведено переконливих доводів на підтвердження наявності передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_6 про скасування арешту на майно - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4