Справа № 1-1091/04
Провадження № 1-в/638/441/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

з участю засудженого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування призначеного покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2004 року,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про звільнення від відбування призначеного покарання у виді 100 годин громадських робіт за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2004 року у зв`язку із закінченням строків давності.

Засуджений ОСОБА_4 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції своє клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 17.03.2004 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого статтею 395, 69 Кримінального кодексу України до 100 годин громадських робіт.

Вирок набрав законної сили 01 квітня 2004 року. Вказаний вирок було повернуто без виконання, про що свідчать матеріали кримінального провадження № 60040218, тобто на теперішній час вирок не виконано.

Також, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.10.2004 року засуджено вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України до 5 року позбавлення волі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Громадські роботи, відповідно до статті 56 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Відповідно до частини 4 статті 80 Кримінального кодексу України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Тобто, в даному випадку обчислення давності розпочинається з 25 березня 2004 року, оскільки ОСОБА_4 вчинив саме 25.03.2004 року новий злочин, перебачений частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, відповідно за який останнього засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2004 року. Вказаний вирок набрав чинності 03.03.2005 року.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи № 56040133, начальником Олексіївської виправної колонії № 25 направлялись запити щодо виконання вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2004 року. На вказаний запит Дзержинським районним судом м. Харкова було надано відповідь вказаний вирок виконувати самостійно від інших.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Існування в КК України звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання покарання за вироком суду обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2004 року, факт того, що вказаний вирок не було виконано, строк виконання вироку сплинув, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України та ст. 80 КК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування призначеного покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2004 року задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , року народження від відбування призначеного покарання у виді 100 годин громадських робіт за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2004 року у зв`язку з закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 11.09.2023 року.

Головуючий: