Справа № 296/6839/23
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі скаргу захисника ОСОБА_3 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Житомирської обласної прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира зі скаргою, в якій просить поновити строк на подання скарги на бездіяльність прокурора щодо належного розгляду клопотання захисника від 13.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0001219; зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні №0001219 прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 або іншого прокурора групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні розглянути клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 від 13.06.2023 року про закриття кримінального провадження у триденний строк з моменту отримання ухвали слідчого судді та у разі відмови в задоволенні даного клопотання винести відповідну мотивовану постанову.

В обґрунтування скарги зазначає, що слідчим управління ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001219 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України. 13.06.2023 року захисник шляхом направлення електронною поштою звернувся до прокурора у даному кримінальному провадженні з клопотанням про його закриття на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України та лише 11.07.2023 року отримав лист прокурора про відсутність підстав для прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні, з відсутністю викладених мотивів для такого висновку. Зазначає, що розглядаючи клопотання сторони захисту, прокурор порушив приписи ст. 220 КПК України, оскільки, по-перше, розгляд клопотання відбувався з порушенням триденного строку, а по-друге, фактична відмова в його задоволенні не була оформлена відповідною вмотивованою постановою. Таким чином, ігнорування прокурором вимог ст. 220 КПК України змушує захисника звернутись до слідчого судді з даною скаргою в порядку п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора щодо не розгляду поданого клопотання про закриття кримінального провадження в установлений законом строк з дотриманням процесуального порядку. Щодо поновлення строку на подання скарги зазначає, що первинну скаргу на бездіяльність прокурора щодо розгляду клопотання від 13.06.2023 року подано стороною захисту 19.06.2023 року, тобто з дотриманням визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденного строку. Однак про повернення скарги слідчим суддею стороні захисту стало відомо лише 17.07.2023 року в телефонному режимі та невідкладно було подано повторну скаргу.

Захисник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити. Також просив застосувати положення ч. 6 ст. 9 КПК України, оскільки на його думку питання оскарження дій (бездіяльності) прокурора щодо не розгляду клопотання про закриття кримінального провадження не врегульоване нормами КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, при цьому послався на позицію Верховного Суду викладену в постанові від 14.02.2023р. у справі №405/680/22 щодо розрізнення кримінальним процесуальним законодавством понять "рішення" та "дії".

В своїх письмових запереченнях прокурор зазначив, що клопотання про закриття кримінального провадження від 13.06.2023 року розглянуто прокурором у повній відповідності з вимогами закону та 11.07.2023 року автору клопотання направлена відповідь. Подане клопотання не підлягало розгляду в порядку ст. 220 КПК України, так як захисник просив прийняти рішення про закриття кримінального провадження, а не вчинити процесуальну дію, тому в розумінні положень ч. 1 ст. 303 КПК України, відсутній як такий факт бездіяльності прокурора при розгляді клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 від 13.06.2023 року (а.с.42-43).

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя доходить наступного висновку.

З матеріалів скарги вбачається, що 13 червня 2023 року захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся в порядку ст. 220 КПК України до Житомирської обласної прокуратури з клопотанням в якому просив кримінальне провадження №0001219 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 206-2 КК України закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки після повідомлення ОСОБА_4 про підозру закінчився строк досудового розслідування (а.с.13-14).

На вказане клопотання прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 надано відповідь листом від 11.07.2023р. про те, що за результатами розгляду вказаного клопотання не встановлено підстав для прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні. Також повідомлено, що положення ст. 220 КПК України регламентують порядок і строки розгляду клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій (а.с.16).

Вважаючи, що подане клопотання мало бути розглянуте прокурором в порядку ст.220 КПК України та прокурор повинен був вчинити процесуальну дію, а саме прийняти рішення про закриття кримінального провадження або винести постанову про відмову в задоволенні клопотання щодо виконання такої процесуальної дії, оскільки прокурор фактично відмовив в задоволенні клопотання, захисник звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України на не вчинення процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Стаття 220 КПК України передбачає порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування.

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В постанові Верховного Суду від 14.02.2023 року у справі №405/680/22 зазначено, що навіть стаття 307 КПК чітко розрізняє «рішення» і «дії». Це розрізнення послідовно проводиться у всіх трьох частинах статті, де «рішення» і «дії» згадуються поряд як самостійні поняття. Також й інші положення КПК не свідчать про те, що законодавець визначає «рішення» як різновид «дії». Навпаки, відповідно до КПК «рішення» і «дія» завжди мають самостійне значення. Рішення приймається - дія здійснюється, дія має початок і закінчення - рішення є одномоментним актом, до процесуальної дії можуть бути залучені багато учасників - процесуальне рішення приймається лише уповноваженою особою, дії фіксуються в протоколі - рішення оформлюється постановою. Таким чином, положення КПК не дають жодних підстав вважати процесуальне рішення одним з різновидів процесуальної дії.

Таким чином ст. 220 КПК України передбачено можливість клопотати про вчинення процесуальної дії, що є відмінним від прийняття рішення. Лише у разі відмови у вчиненні процесуальної дії прокурор повинен прийняти постанову.

При цьому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження бездіяльності у не вчиненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у встановлені строки.

Таким чином, якщо особа звертається в порядку ст. 220 КПК України до прокурора про прийняття відповідного рішення (що не передбачено ст.220 КПК України), то у прокурора відсутній обов`язок його розгляду в порядку ст. 220 КПК України, відповідно приймати постанову згідно ст. 220 КПК України.

При цьому бездіяльність може бути оскаржена в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, якщо прокурор зобов`язаний вчинити певну дію у встановлений строк. А оскільки обов`язок прокурора розглянути клопотання про закриття кримінального провадження (прийняття рішення) на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України в порядку ст. 220 КПК України не передбачено, підстави для задоволення скарги відсутні.

Більше того, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість оскарження бездіяльності, якщо прокурор зобов`язаний був вчинити певну дію у визначений строк, однак не зробив цього. Водночас КПК України не визначено чіткого строку для розгляду клопотання про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя не вбачає підстав для застосування ч. 6 ст. 9 КПК України, оскільки в даному випадку КПК України врегульовано порядок оскарження дій (бездіяльності) прокурора.

На підставі викладеного, зважаючи на положення КПК України, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст.220,303,307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Житомирської обласної прокуратури, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1