Справа №498/1210/23
Провадження №1-кп/498/94/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 від 09.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

До Великомихайлівського районного суду Одеської області від Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 17 серпня 2023 року прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000020 від 09.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України визначений для розгляду в провадження судді Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 18 серпня 2023 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

22.08.2023 року через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, так як на день розгляду справи існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. По перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування. Так інкримінуємий злочин відноситься до категорії тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. ОСОБА_4 скоїв злочин у період іспитового строку та у разі визнання його винним він має отримати покарання пов`язане із реальним позбавленням волі. Крім того, підозрюваний не має тісних соціальних зв`язків. На стадії досудового розслідування встановлено, що останній проживає зі співмешканкою ОСОБА_7 , разом з її дітьми, однак нетривалий час. Не маючи постійного заробітку ОСОБА_4 не може їх утримувати. Крім того, ОСОБА_4 під час його притягнення до кримінальної відповідальності перебував у розшуку, що свідчить про його схильність до ухилення від явки до правоохоронних органів. Також встановлено, що ОСОБА_4 має нестійкі соціальні зв`язки за місцем мешкання у зв`язку з тим, що веде антисоціальний спосіб життя. Також останній має родичів на території Республіки Молдова, а саме у невизнаному Придністров`ї. Крім того, останньому інкриміновано скоєння злочину, пов`язаного з незаконним перетином кордону, а також встановлено, що ОСОБА_4 самостійно орієнтується на ділянці кордону з РМ та може у незаконний спосіб його перетнути. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». По друге, відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, адже мешкає в одному населеному пункті з ними в с. Новоолександрівка Роздільнянського району Одеської області, а саме з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими свідками. По - третє, відповідно до п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній неодноразово судимий за вчинення нетяжких та тяжких злочинів, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та непогашену судимість, на даний час вчинив новий злочин. Останній не має постійного заробітку, а злочин він вчинив з корисливих мотивів і може продовжувати скоювати аналогічні злочини. Так, незважаючи на викриття його причетності до організації незаконного переправлення осіб через кордон ще 14.02.2023, останній не припинив злочинної діяльності та скоїв новий злочин за новин епізодом 15.04.2023. Крім того, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо з наступних підстав. Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, є недоцільним, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину повторно маючи не зняту та непогашену судимість, тому не має впевненості, що обвинувачений буде дотримуватись вимог, закріплених ст. 42 КПК України. Крім того, застосування особистого зобов`язання жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а також особу правопорушника, який ніде не працює, враховуючи те, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від органів досудового розслідування, негативно впливати на свідків, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання стосовно обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він не визнає себе винним та зазначив, що нести відповідальність повинні інші особи, які винні в даних кримінальних правопорушеннях.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти заявленого прокурором клопотання стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ще продовжується дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обраного на досудовому розслідуванні, ризики, на які посилається прокурор нічим не підтверджуються, свідки вже допитані на досудовому розслідуванні, припущення прокурора про те, що обвинувачений продовжить злочинну діяльність також нічим не підтвердженні.

Розглянувши підстави заявленого клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів вищевказаного кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області 05 червня 2023 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 26.07.2023 року з визначення застави в у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 214720,00 грн., дію якого було продовжено ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.07.2023 року до 26.08.2023 року.

Частина 3 статті 315 КПК України регламентує, що в підготовчому судовому засіданні, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд додержується правил, передбачених Розділом ІІ цього Кодексу, частина 4 статті 199 якого регламентує, що суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років та від семи до дев`яти років. Крім того, ОСОБА_4 скоїв злочини у період іспитового строку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, має не зняті та непогашені судимості, не має тісних соціальних зв`язків та ніде не працює.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та прокурором доведено, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з врахуванням тяжкості та характеру вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його майнового стану, суд вважає необхідним визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн., який у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні усі учасники кримінального провадження висловили думку про можливість призначення справи до розгляду. Клопотань які б перешкоджали призначенню судового розгляду не заявили.

Угоди про визнання винуватості у порядку ст.ст.472- 473 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Великомихайлівському районному суду Одеської області.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ст.27 КПК України, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, а тому повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні з забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів.

Заслухавши думку учасників судового провадження, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні ні сторонами, ні іншими учасниками судового провадження жодних клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194-199, 314-316, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 від 09.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України у відкритому судовому засіданні на 12 вересня 2023 року об 11:00 год. в приміщенні Великомихайлівського районного суду Одеської області (смт Велика Михайлівка вул.Пушкіна, буд.2б).

Клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 21 жовтня 2023 року включно.

Одночасно визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн., яку обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (ТУ ДСА України в Одеській області), призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження №1-кп/498/94/23, справа №498/1210/23.

Обвинувачений звільняється з-під варти негайно після внесення застави у вказаному розмірі.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 2) не відлучатися з місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорт для виїзду за кордон).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст. 194 КПК України.

Копію ухвали вручити прокурору Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області, обвинуваченому, захиснику - для відома, направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду, в частині обрання запобіжного заходу. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1