Справа № 752/3355/20
Провадження №: 1-кс/752/6786/23
УХВАЛА
У провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.
Мотивуючи вказане клопотання прокурор вказує наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «Більярдний клуб «Шар» учасниками якого є ОСОБА_4 (з часткою в статутному капіталі 40%), ОСОБА_5 (з часткою в статутному капіталі 20 %) та ОСОБА_6 (з часткою в статутному капіталі 40%) на праві власності належало нежитлове приміщення №1 (в літ. А) загальною площею 773,5 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Разом з тим, на початку вересня 2015 року в учасника ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» ОСОБА_6 , її чоловіка ОСОБА_7 та директора ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» ОСОБА_8 виник спільний умисел на незаконне заволодіння нерухомим майном Товариства, а саме нежитловим приміщенням загальною площею 773,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , та виведення його із власності Товариства.
З метою реалізації вказаного злочинного умислу, усвідомлюючи, що заволодіння нерухомим майном Товариства можливо здійснити у спосіб укладання цивільно-правових угод, за якими це майно може бути передане у власність інших підставних осіб, діючи за попередньою змовою між собою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вересні 2015 року вступили у злочинну змову з громадянином ОСОБА_9 , який проживає в АДРЕСА_2 , і домовились про укладення з ним фіктивного договору купівлі-продажу неіснуючого товару для штучного створення заборгованості ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» перед вказаним громадянином.
В подальшому, 11.09.2015 року на виконання злочинної домовленості директор ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» ОСОБА_8 , всупереч інтересам ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» підписала та скріпила печаткою Товариства договір купівлі-продажу №5/17, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» не зможе виконати свої зобов`язання за даним договором щодо передачі громадянину ОСОБА_9 неіснуючого товару на загальну суму 607 425 грн., а саме: більярдні столи Хайтек у кількості 7 штук, більярдні світильники Evergreen у кількості 7 штук, київниця підлогова у кількості 7 штук, трикутник дерев`яний у кількості 7 штук, більярдні шари Aramith Super pro у кількості 7 штук, більярдні киї у кількості 28 штук.
Згідно умов вказаного договору ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» взяло на себе зобов`язання передати у власність громадянина ОСОБА_9 перелічений вище неіснуючий товар протягом 7 днів після перерахування ОСОБА_9 на рахунок Товариства грошових коштів в сумі 607 425 грн., маючи заздалегідь намір створити у такий спосіб заборгованість Товариства перед ОСОБА_9 .
Більше того, крім невиправдано завищених сум штрафів та неустойок у разі невиконання-зобов`язань за договором директор Товариства ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із вказаними вище особами, умисно передбачила та прописала у договорі умову в п.8.5. Договору, відповідно до якого у разі відмови Товариства від виконання зобов`язання в односторонньому порядку після сплати ОСОБА_9 на підставі п.7.1. договору вартості товару Товариство зобов`язане повернути йому не лише сплачені кошти, а й сплатити неустойку в невиправдано завищеному розмірі - 100% від загальної суми договору, тобто, 607 425 + 607 425 = 1 214 850 грн. А в п.8.8. договору до всього ОСОБА_8 ще й передбачила можливість передачі будь-якого майна, що є у власності Товариства, у разі неповернення сплачених ОСОБА_9 коштів.
На виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_9 15.09.2015 року, 18.09.2015 року та 22.09.2015 року перерахував на рахунок Товариства грошові кошти на загальну суму 607 425 грн. В свою чергу, директор ОСОБА_8 діючи на виконання цього ж злочинного умислу не виконала зобов`язання Товариств за договором, товар не передала ОСОБА_9 , внесені ним кошти не повернула і таким чином умисно створила для Товариства стан заборгованості та всі умови для виведення з власності Товариства у незаконний спосіб нерухомого майна - нежитлового приміщення площею 773,5 кв.м. по АДРЕСА_1 .
Після цього, ОСОБА_9 18.01.2016 року укладає безоплатний договір, про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу №5/17 від 11.09.2015 року з ТОВ «Червона Рута-К», фактична адреса місця знаходження якого співпадає з адресою місця проживання самого ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою надати законний вигляд своїм злочинним діям, директор ТОВ «Червона Рута-К» ОСОБА_11 та директор ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» ОСОБА_8 організували між собою фіктивний судовий спір в Господарському суді м. Києва, кінцевою метою якого було отримати судове рішення про стягнення з ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» на користь ТОВ «Червона Рута-К» грошових коштів в сумі 607 425 грн. попередньої оплати.
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння нежитловим приміщенням ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» площею 773,5 кв.м. по проспекту Науки, 8 в м. Києві, діючи за попередньою змовою з учасником ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» ОСОБА_6 , її чоловіком ОСОБА_7 , директор ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» ОСОБА_8 , вступила у злочинну домовленість з директором ТОВ «Червона Рута-К» ОСОБА_11 про звернення до Господарського суду м. Києва із спільною заявою про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення.
При цьому, вказаними особами у п.2 мирової угоди зазначено, що ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» зобов`язується здійснити погашення майнової заборгованості шляхом передачі за актом прийому-передачі у власність ТОВ «Червона Рута-К» нежитлове приміщення №1 (в літ. А) загальною площею 773,5 кв.м., яке перебуває у власності ТОВ «Більярдний клуб «ШАР».
Вказана мирова угода затверджена рішенням Господарського суду м. Києва від 21.09.2016 року у справі №910/6265/16 і на сьогоднішній день набрала законної сили.
У відповідності до вимог п. 10.3.4. Статуту ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» рішення про передачу нежитлового приміщення повинно було прийматись на загальних зборах учасників цього Товариства.
Проте, вказане питання не було предметом розгляду Загальних зборів Учасників ТОВ «Більярдний клуб «ШАР».
Передаючи у власність іншій особі нерухоме майно за мировою угодою директор ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» ОСОБА_8 одноосібно розпорядилась майном, що належить Товариству всупереч встановленому Статутом порядку відчуження нерухомого майна.
Таким чином, в діях директора ТОВ «Більярний клуб «ШАР» ОСОБА_8 , за попередньою змовою з учасником ТОВ «Більярдний клуб «ШАР» ОСОБА_6 , громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , директором ТОВ «Червона Рута-К» ОСОБА_11 вбачаються ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.
В подальшому, з метою ускладнення повернення у володіння законному власнику вказаного приміщення, загальна площа приміщення була змінена з площі 773,5 кв.м. на площу 1078,2 кв.м..
23.08.2023 вказане нежитлове приміщення визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.
Метою арешту майна прокурор зазначає забезпечення збереження речових доказів, що відповідає положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Розгляд зазначеного клопотання відбувся за відсутності власника майна.
Прокурор у судове засідання не з"явився. Подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отримання неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі майна.
Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1