СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5386/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за № 0002598 від 08.07.2023, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Києва, який здобув середню освіту, не працює, одружений, має одну неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2023 прокурор Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням подане у кримінальному провадженні за № 0002598 від 08.07.2023, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Святошинським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002598 від 08.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 13.09.2023, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не видається можливим, внаслідок необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: з метою підтвердження фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; після зібрання доказів, здійснити їх перевірку та оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; виконання вимог ст. ст. 283, 290 та 291 КПК України. Обставинами, які перешкоджали здійсненню вищеописаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, до закінчення дії вищевказаної ухвали, зокрема, є виняткова складність кримінального провадження, яка, зокрема, полягає у: значному обсязі слідчих, процесуальних дій та процесуальних рішень, які необхідно провести і прийняти для отримання інформації, що входить до предмета доказування у цьому кримінальному провадженні; належності окремих документів, які становлять інтерес для органу досудового розслідування. Також, об`єктивною причиною, яка перешкоджала проведенню вищенаведених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, є те, що весь комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій здійснюється послідовно, і проведення деяких з них є доцільним, лише після проведення інших.

16.07.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (а.п. 21-25).

17.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (а.п. 48-50).

18.07.2023 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.07.2023 було відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

07.09.2023 ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду було скасовано ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.07.2023 та постановлено нову ухвалу про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави (а.п. 71-72).

12.09.2023 постановою керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 17.10.2023.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Захисник, думку якого підтримав підозрюваний, заперечив проти клопотання прокурора та просив запобіжний захід змінити на цілодобовий домашній арешт. Зазначив, що підозра є необґрунтованою, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а ризики зазначені прокурором не доведені.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що СВ Святошинським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002598 від 08.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (а.п. 6-7).

16.07.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (а.п. 21-25).

17.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (а.п. 48-50).

18.07.2023 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.07.2023 було відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

07.09.2023 ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду було скасовано ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.07.2023 та постановлено нову ухвалу про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави (а.п. 71-72).

12.09.2023 постановою керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 17.10.2023.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, внаслідок необхідності проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій, а саме: проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, з метою підтвердження фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; після зібрання доказів, здійснити їх перевірку та оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; виконання вимог ст. ст. 283, 290 та 291 КПК України.

Метою застосування, а в подальшому продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечення дієвості кримінального провадження, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового розслідування та які передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому є необхідність продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До таких ризиків належить:

- ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років, не маючи постійного місця роботи та постійного джерела доходів, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності;

- ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного, офіційного та законного джерела доходів, підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів, а також враховуючи те, що підозрюваний усвідомлюючи можливість настання відповідальності, а також суворість покарання, все одно обрав метод протиправного збагачення, шляхом вчинення кримінального правопорушення, існують ризики того, що останній перебуваючи на волі може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема й однорідного складу.

Крім того, ризики встановлені стороною обвинувачення та які підтверджені ухвалою Київського апеляційного суду від 07.09.2023, не зменшились та продовжують існувати і на даний час, а покладених на ОСОБА_4 обов`язків не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього ст. 42 КПК України процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним та обґрунтованим вище ризикам.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, також продовжуватиме вчиняти корисливі злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вбачає, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення і утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії»). Посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів і що потребує позбавлення волі.

Слідчий суддя приймає до уваги дані про особу підозрюваного, зокрема міцність його соціальних зв`язків. Так, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання у місті Києві, одружений, має одну неповнолітню дитину, перебуває на лікуванні КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» у амбулаторному відділенні лікування хворих з хімічними залежностями, проходить програму замісної підтримуючої терапії відповідно до Нормативів надання медичної допомоги дорослому населенню в амбулаторно-поліклінічних закладах за спеціальністю «Наркологія» з 21.07.2023 по теперішній час, раніше судимий за злочин пов`язаний з наркотиками. Крім того, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, підлягає задоволенню, оскільки є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не знаходить правових підстав для визначення розміру застави підозрюваному.

Керуючись ст. ст. 193,194, 196-197, 199, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, - відмовити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, але не довше ніж до 17 жовтня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 15 вересня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1