ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6912/23 Номер провадження 11-сс/814/931/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора- ОСОБА_6

підозрюваного- ОСОБА_7

захисника- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 01.08.2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 27.09.2023 відносно :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Полтави, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 23.07.2015 Київським районним судом м.Полтава за ч.1 ст.190 КК України до 150 годин громадських робіт;

-25.08.2016 Київським районним судом м.Полтава за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 місяців 16 днів арешту;

-14.02.2017 Октябрським районним судом м.Полтава за ч.2 ст.389, ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі.Звільнений 22.08.2018 Ленінським районним судом м.Полтава умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 4 дні, до 18.04.2019.

- 11.07.2019 Київським районним судом м.Полтава за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі.Звільнений 13.08.2019 Октябрським районним судом з іспитовим строком 1 рік;

- 26.12.2019 Октябрським районним судом м.Полтава за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі;

-23.09.2020 Октябрським районним судом м.Полтава за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

-03.02.2021 Полтавським апеляційним судом за ч.2 ст.185, ч.4 ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-23.05.2022 Октябрським районним судом м.Полтава за ч.4 ст.185 КК України до 3 місяців арешту;

підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України.

Одночасно визначено підозрюваному заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

При визначенні застави підозрюваному у сумі 53 680 гривень, слідчий суддя вказав, що саме такий розмір застави може гарантувати виконання ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 01 серпня 2023 року та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт мотивує, що жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України слідчим та прокурором не доведений та не встановлений в судовому засіданні.

Вказує, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, є незначною, а тому застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є жорстоким.

З ухвалою слідчого судді також не погодився підозрюваний ОСОБА_7 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та зменшити розмір, визначеної судом, застави.

Вказує, що він є особою без постійного місця роботи, в зв`язку з чим користується гуманітарними послугами, а тому розмір застави, що становить 53 680 є для нього завищеним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002138 від 30.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.07.2023 близько 13:15 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 43, діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне заволодіння майном, з корисливих мотивів, в період запровадженого на території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ воєнного стану, який продовжений згідно Указу Президента України від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України 3057-ІХ від 02.05.2023, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з полиць торгових стелажів взяв 5 штук дезодоранту «Old Spice», об`ємом 85 мл., вартістю 179 грн. кожен, після чого, тримаючи вказаний товар в руках вийшов з приміщення магазину не розрахувавшись за нього. Вказані дії ОСОБА_7 були помічені продавчинею магазину ОСОБА_10 , яка повідомила адміністратору та вони одразу ж вибігли за ним з магазину та почала кричати, щоб він зупинився та повернув товар. ОСОБА_7 , зрозумівши, що був викритий працівниками магазину почав тікати від них, випустивши з рук 4 дезодоранта та втік з одним.

Таким чином, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та спричинив ТОВ «Вигідна покупка» матеріального збитку на суму 895 грн.

30.07.2023о 15 год. 15 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

31.07.2023 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276. ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

01.08.2023 року слідчий СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава, з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ризиків того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, ,вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив підозрюваному заставу у сумі 53 680 гривень з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

З матеріалів провадження вбачається, що необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 учасниками провадження не оскаржується.

У свою чергу, розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме у вчиненні тяжкого злочину проти власності, вчиненого з використанням умов воєнного стану, поширеного на території України, особи підозрюваного:не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, а також неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколу прийняття заяви від ОСОБА_12 , протоколів огляду, протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , протоколу затримання, протоколу огляду відеозапису з камер спостереження та іншими матеріалами в їх сукупності.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, наявні у матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором та слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею у судовому засіданні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі, як просить захисник та підозрюваний домашнього арешту або ж зменшення розміру застави.

Одночасно застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень, який є мінімальним відповідно до визначених згаданою статтею КПК України меж розміру застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки наведений розмір застави, з урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , сукупності даних про його особу: офіційно не працює та утримується за рахунок благодійників, ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 , який підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків. Крім того, слід зазначити, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів враховує те, що підозрюваний, як зазначає захисник, має постійне місце проживання та реєстрації, проте наведені доводи не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження за клопотанням органу досудового розслідування про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_7 , про що йдеться в апеляційних скаргах, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 -залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 01 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4