Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000208 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 7 червня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2023 кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що потерпіла відмовилась від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи в розмірі 1 998 гривень суд відніс на рахунок держави.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 просить ухвалу суду в частині рішення щодо процесуальних витрат скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи при проведенні судово-медичної експертизи відповідно до висновку № 042-716-2023 від 04.05.2023, в розмірі 1 998 гривень.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що стягненню з обвинуваченого не підлягають на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. І така позиція, як вважає прокурор, суперечить висновку про застосування норми права у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 (справа № 462/6473/16-ц), згідно з яким суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч.1 ст.126 КПК України). Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат (ч.2 ст.126 КПК України.) Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17) зазначено, що КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження про суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_6 висунуто обвинувачення в тому, що 1 січня 2023 року близько 15 години він, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_8 умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив потерпілу за волосся та штовхнув її на підлогу. Коли ОСОБА_8 піднялась, ОСОБА_6 наніс їй кулаком правої руки один удар в ділянку носа з правої сторони, в подальшому схопив долонею правої руки потерпілу за шию та, утримуючи в такому положенні декілька хвилин, почав її душити. Після цього ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 кулаком правої руки один удар в ділянку правого плеча. Вказаними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді синців - у проекції кута нижньої щелепи справа, на правому скаті носа, на передній поверхні правого плечового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання потерпіла заявила клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у зв`язку з її відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Встановивши, що вказане кримінальне провадження згідно з ст.477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке не пов`язане з домашнім насильством, в якому відповідно до вимог ч.4 ст.26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття, суд задовольнив клопотання.

Такі висновки суду першої інстанції прокурором не оспорюються, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

Не було допущено судом й істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, як про це стверджує прокурор.

У відповідності з п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України, що передбачено ч.2 ст.122 КПК України, ст.15 Закону України "Про судову експертизу".

Судом апеляційної інстанції встановлено, що процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, який проводив судово-медичну експертизу з метою встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , несла держава. Вартість проведеної під час досудового розслідування експертизи № 042-716-2023 від 04.05.2023складає 1 998 гривень.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з ч. 1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Тобто КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на залучення експерта, виключно обвинувальним вироком, що узгоджується з висновком про застосування норми права у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17.

Разом з тим, питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Відповідно до приписів п.7 ч.1 ст.284 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом потерпілий або його представник відмовляються від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, закрити кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження за умови такого волевиявлення потерпілого або представника потерпілого є безумовним і не потребує згоди обвинуваченого. Кримінальне провадження закривається незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом вчинення будь-яких дій. І закриття кримінального провадження з вказаних підстав не підтверджує винуватість особи.

В такому випадку понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов`язаних із здійсненням кримінального провадження, не може бути підставою для стягнення їх з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 7 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3