ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5060/21 Номер провадження 11-кп/814/1666/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001704 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 20 лютого 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченому за ч.4 ст. 184, ст. 257 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, зареєстрованому: АДРЕСА_2 , проживаючому: АДРЕСА_3 , судимому,

обвинуваченому за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 209, ст. 257 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.04.2023 включно.

Відмовлено у задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується за ч.4 ст. 184 ст. 257 КК України, а ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 209, ст. 257 КК України у тому, що ОСОБА_6 у період з початку серпня 2020 року по 03.09.2020 створив та очолив озброєну банду до якої увійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші не встановлені особи, з метою нападу на окремих осіб, брали участь у такій банді та у вчинюваному нею нападі на засновника; TOB "TASCOM" ОСОБА_11 , що мав місце 02.09.2020 за адресою: АДРЕСА_4 .

02.09.2020 приблизно о 23.00 год. діючи у складі організованої групи - озброєної банди ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами із застосуванням пістолету-револьверу здійснили розбійний напад на засновника TOB "TASCOM" ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_4 , у результаті чого ОСОБА_11 були спричиненні тілесні ушкодження легкого та середнього ступеню тяжкості та спричинена матеріальна шкода в особливо великому розмірі на суму 34995317 гривень 50 копійок.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю на розгляді справи у вчиненні обвинуваченими особливо тяжкого злочину, поєднаного із насильством, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних засобів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що в його діях відсутній склад злочинів, передбачених ст. 187 та ст. 257 КК України та прокурор в клопотанні не обґрунтовує необхідність продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не враховано стан здоров`я, те, що впродовж тривалого перебування під вартою загострилися його захворювання, медичного лікування не отримує, а також те, що він має постійне місце проживання, позитивно характеризується, не судимий.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свою апеляційну скаргу мотивував тим, що прокурором не доведені ризики, які він вказує в клопотанні.

Стверджує, що прокурором кримінальне провадження сфальсифіковане, оскільки злочини він не вчиняв.

Не враховано наявність постійного місця проживання, сім`ї, позитивну характеристику.

Зазначає, що він був незаконно затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

При цьому вказує, що після нарадчої кімнати судове рішення йому не було оголошено, не роз`яснено його суть, порядок та строк оскарження.

Крім цього обвинувачений ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу суду, від якої до початку розгляду справи на підставі ст. 403 КПК України відмовився.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, від обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_12 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Захисник ОСОБА_13 під час телефонної розмови просив розглядати апеляційну скаргу ОСОБА_6 без його участі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001704 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_9 за ч.4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 ч.1 ст. 209 КК України. В судовому засіданні 20 лютого 2023 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.04.2023 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів судом перевірялося неодноразово під час обрання та продовження строку запобіжного заходу. 28.07.2021 було складено обвинувальний акт, який направлений до суду. Тому, всі доводи щодо непричетності обвинувачених у вчиненні злочинів, кваліфікації кримінальних правопорушень або відсутності вини мають вирішуватися судом під час судового провадження. На даному етапі судового розгляду суди позбавлені можливості вирішувати ці питання до розгляду справи по суті.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зокрема особливо тяжкого, за який передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, те, що злочини вчинені організованою групою, у тому числі іншими особами, не встановленими органом досудового розслідування, та з використанням зброї, даних про особи обвинувачених, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більше того, обвинувачені заперечують свою причетність до вчинення злочинів, що також вказує на те, що перебуваючи на волі, вони можуть перешкоджати встановленню об`єктивних обставин провадження.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися.

Відсутність судимостей, наявність місця проживання та позитивної характеристики є явно недостатніми для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Тобто, обвинувачені не навели переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Незаконність затримання, про що зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_7 не є предметом перегляду та не може бути підставою для скасування ухвали суду.

Колегія суддів на даній стадії розгляду провадження не може надавати оцінку будь-яким доказам, у тому числі щодо правильності процесуальних дій органів досудового розслідування під час затримання, а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не розглядаються.

Також необхідно зазначити, що стороною захисту не надано та матеріали справи не містять доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є таким, що перешкоджає утриманню їх в умовах ізоляції, або доказів неможливості отримати медичну допомогу в умовах установи попереднього ув`язнення.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

Також, колегія суддів звертає увагу, що на час перегляду ухвали суду закінчився строк дії судового рішення. При цьому, судом першої інстанції було вже вирішено питання щодо необхідно продовження обвинуваченим запобіжного заходу.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційних скарг обвинувачених необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4