КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

представника потерпілого ОСОБА_12

розглянувши апеляційні скарги з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2022 частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, та скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 від 18.10.2021 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою внаслідок істотного порушення вимог кримінального

_______________________________________________________________________________________Справа № 761/36886/21 Слідчий суддя - ОСОБА_13

Апеляційне провадження № 11-сс/824/211/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

процесуального закону, невідповідності висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт зазначав, що твердження сторони захисту щодо складання та вручення повідомлення про підозру поза встановленим кримінальним процесуальним законом порядком, не відповідають дійсності.

Зокрема, сторона захисту у своїй скарзі підтвердила вручення 29.12.2020 підозри особисто ОСОБА_7 у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 складене у вечірній час 28.12.2020, та, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 223 КПК України щодо заборони проведення слідчих (розшуковик) дій у нічний час, органами досудового розслідування планувалось вручити повідомлення про підозру в ході проведення обшуку 29.12.2020, проте підозрюваний ОСОБА_7 , будучи обізнаним про початок обшуку та заборону слідчого покидати місце його проведення, поїхав у невідомому напрямку, що підтверджується відеозаписом проведення вказаного обшуку.

У подальшому, після встановлення фактичного місцезнаходження ОСОБА_7 , 29.12.2020 приблизно о 10 год. 30 хв. старший слідчий СУ ГУНН у м. Києві ОСОБА_14 , із дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, зачитав ОСОБА_7 письмове повідомлення про підозру, яке останній відмовився отримати.

Після цього, органом досудового розслідування вирішено вручити повідомлення про підозру за правилами ч. 2 ст. 135 КПК України члену сім`ї ОСОБА_7 - дружині ОСОБА_15 .

Також, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 29.12.2020 надіслано поштою за місцем проживання останнього.

На переконання прокурора, органом досудового розслідування застосовано всі можливі способи для вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020.

Повідомлення про підозру від 28.12.2020 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 18.10.2021 містять права підозрюваного у вигляді пам`яток про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, на яких, зокрема, містяться особисті підписи ОСОБА_7 (копії приєднано до матеріалів).

На виконання вимог п. 8 ст. 3, п.п. 1, 6 ст. 39 КПК начальником відділу СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_16 визначено слідчу групу у кримінальному провадженні, а також, керуючись повноваженнями слідчого, ним складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Крім того, апелянт зазначав, що на момент прийняття рішення слідчим суддею про скасування повідомлення про підозру, слідчим у кримінальному провадженні вже виконувалися вимоги ст. 290 КПК України.

На переконання прокурора, повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої підозри здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти до переконання в тому, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Крім того, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 від 18.10.2021 задовольнити в повному обсязі.

17.01.2023 від захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що ухвала слідчого судді прийнята без урахування всіх підстав, які були зазначені в скарзі та підтримані в судовому засідання стороною захисту.

Зокрема, в судовому рішенні відсутні висновки щодо доводів скарги про порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, обумовлені тим, що як видно із відеозапису вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, працівники органу досудового розслідування знаходилися в приміщенні адвокатського об`єднання без достатніх на те правових підстав, незаконно перервали ОСОБА_7 процес отримання правової допомоги та обмежили його право у вільному пересуванні, тобто здійснили хоча і короткострокове, але фактичне затримання.

Крім того, слідчим не були дотриманні вимоги закону щодо роз`яснення ОСОБА_7 його прав та обов`язків як підозрюваному.

Слідчим суддею не надано жодної оцінки незаконності дій слідчого щодо примусового проникнення та примусового перебування у володінні адвокатського об`єднання.

Повідомлення про підозру від 28.12.2020 щодо ОСОБА_7 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 18.10.2021 не містять відомостей про права підозрюваного.

Крім того, апелянт зазначав, що надана прокурором в суді першої інстанції постанова від 28.12.2020 начальника відділу ОСОБА_16 , згідно якої він включив себе в групу слідчих, під час виконання вимог ст. 290 КПК України стороні захисту не відкривалась та не надавалась, що на переконання апелянта, свідчить про її складення та підписання після дати, яка вказана на такій постанові.

17.01.2023 від прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що слідчий суддя дійшов висновку про відсутність доручення керівника органу досудового розслідування про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 начальнику відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_16 без дослідження матеріалів кримінального провадження, про дослідження яких клопотала сторона обвинувачення, в яких наявне відповідне доручення.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , думку потерпілого ОСОБА_11 та його представника ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора з доповненнями та заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту; доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора з доповненнями, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 з доповненнями підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0005028 від 08.12.2020 року.

28.12.2020 у межах вказаного кримінального провадження начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 , за погодженням заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_17 , складено повідомлення у кримінальному провадженні № 0005028, про підозру ОСОБА_7 в організації вчинення незаконного позбавлення волі та викрадення людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України, та в організації вимоги передачі чужого майна, з погрозою вбивства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

13.10.2021 захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0005028 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, та зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0005028 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

18.10.2021 у кримінальному провадженні № 0005028 страшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_18 , за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_19 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, про підозру ОСОБА_7 в організації вчинення незаконного позбавлення волі та викрадення людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 146 КК України, та в організації вимоги передачі чужого майна, з погрозою вбивства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.05.2022 частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 (зі змінами) в рамках кримінального провадження №0005028 від 08.12.2020.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.09.2022 апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задоволено частково, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.05.2022 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

22.11.2022захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав до Шевченківського районного суду міста Києва доповнення до скарги, поданої в порядку п. 10 ст. 303 КПК України, в яких просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0005028 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 від 18.10.2021 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, та зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0005028 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про повідомлення та відомостей про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2022 частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, та скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 від 18.10.2021 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Задовольняючи скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та скасовуючи повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, слідчий суддя дійшов висновку про недотримання порядку вручення повідомлення про підозру від 28.12.2020, зокрема відсутність належних доказів на підтвердження того, що слідчим належним чином було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України в день його складання 28.12.2020. Зазначивши про відсутність з наведених підстав статусу підозрюваного у ОСОБА_7 станом на 18.10.2021, слідчий суддя вказав і про відсутність юридичних наслідків повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 18.10.2021.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що начальник відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 не мав повноважень визначати слідчих, створювати групу слідчих та вносити зімни до групи слідчих у кримінальному провадження №0005028 від 08.12.2020, а відтак, повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020 року, зі змінами від 18.10.2021, складено та вручено неуповноваженою на те особою, а саме слідчими, які визначені для здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, з порушенням порядку передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Як убачається із матеріалів судового провадження, складене та підписане 28.12. 2020 начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, було вручено (зачитано) ОСОБА_7 29.12.2020 о 10-56 год. старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_14 , із застосуванням технічних засобів фіксації, про що свідчить письмова помітка слідчого на копії письмового повідомлення про підозру від 29.12.2020, та не заперечується учасниками судового провадження.

На переконання колегії суддів, вказані обставини свідчать про набуття ОСОБА_7 у розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0005028.

При цьому, висновки слідчого судді про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020 станом на час його вручення 29.12.2020 не було здатне спричинити юридичні наслідки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з аналізу положень ст. ст. 113, 116, 278 КПК України в їх взаємозв`язку убачається, що ними не передбачено таких процесуальних наслідків.

Частиною першою ст. 278 КПК України фактично визначено різні строки вручення повідомлення про підозру, та визначено дії слідчого чи прокурора у випадку неможливості вручення повідомлення про підозру в день його складання. Зокрема для особи, яка не перебуває під вартою, строк вручення повідомлення про підозру залежать від наявності реальної можливості здійснити таке вручення у день складання повідомлення.

Прокурором як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду зазначено, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, складено 28.12.2020 у вечірній час доби, що позбавляло можливості вручити вказане повідомлення цього ж дня, унаслідок чого таке повідомлення вручено наступного дня о 10 год. 56 хв.

З урахуванням наведених підстав, на переконання колегії суддів, у даному випадку вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 наступного дня після його складення не може бути підставою для висновку про ненабуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Крім того, як убачається із матеріалів судового провадження та не заперечується апелянтами, 29.12.2020 о 18-15 год. старшим слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 направлено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020, за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать рапорт ОСОБА_14 від 29.12.2020, опис вкладення та квитанція АТ «Укрпошта» від 29.12.2020 про відправлення.

Також, вищезазначене повідомлення про підозру 29.12.2020 о 20-21 год, слідчим ОСОБА_20 вручено дружині ОСОБА_7 - ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рапортом слідчого у кримінальному провадженню ОСОБА_22 від 29.12.2020.

Таким чином, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування вжито вичерпних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 28.12.2020, а доводи сторони захисту стосовно порушення порядку вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру є необґрунтованими.

Вручення письмового повідомлення про підозру наступного дня за днем, коли його було складено уповноваженим слідчим у кримінальному провадженні, на переконання колегії суддів не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не може бути безумовною підставою для скасування повідомлення про підозру.

Крім того, колегія суддів не погоджується із висновками слідчого судді щодо складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020 року, зі змінами від 18.10.2021, неуповноваженими особами з тих підстав, що начальник відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 не був керівником органу досудового розслідування та не мав повноважень визначати слідчих, створювати групу слідчих, вносити зімни до групи слідчих у кримінальному провадженні №0005028 від 08.12.2020.

Такий висновок слідчого судді суперечить положенням КПК України, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 3 якого, керівником органу досудового розслідування є, зокрема, начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки та заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Крім того, п. 6 ч. 2 ст. 39 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

Відтак, вище вказані норми процесуального права передбачають, що саме на керівника органу досудового розслідування покладається обов`язок щодо організації та проведення досудового розслідування, якими з огляду на положення статей 3, 39 КПК України у їх взаємозв`язку наділений начальник відділу органу Національної поліції.

Як убачається із матеріалів судового провадження, постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_23 від 21.12.2020, здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0005028 від 08.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України, доручено Слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Постановою начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 від 28.12.2020 внесено зміни до постанови про створення групи слідчих.

У подальшому відповідно до постанов, винесених начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 , визначались групи слідчих та вносились зміни до слідчої групи у кримінальному провадженні №0005028.

За таких обставин, висновок слідчого судді про складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020 року, зі змінами від 18.10.2021, неуповноваженими особами не грунтується на вимогах закону, оскільки положеннями п. 8 ч. ч. 1 ст. 3 КПК України прямо передбачено, що керівником органу досудового розслідування є, зокрема, начальник відділу Національної поліції, а відтак начальник відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 відповідно до займаної посади мав відповідні повноваження керівника органу досудового розслідування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що оцінка наявності законних повноважень слідчих, якими здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, що обумовлює допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, може бути надана судом під час розгляду судового провадження по суті, оскільки відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Таким чином, на думку колегії суддів, викладені в ухвалі слідчого судді висновки та підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 від 18.10.2021 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, належним чином не обгрунтовані.

Аналіз вказаних повідомлень про підозру дає підстави стверджувати, що вони за своїм змістом у повній мірі відповідають вимогам ст. 277 КПК України, та містять у собі всі передбачені вказаною статтею відомості.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020, які б слугували підставою для його скасування, та як наслідок, скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 від 18.10.2021.

За таких обставин, у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020, та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 від 18.10.2021 слід відмовити, оскільки скаржником не доведено, що при складенні та врученні повідомлення про підозру було допущено порушення норм чинного КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про те, що працівники органу досудового розслідування 29.12.2020 знаходилися в приміщенні адвокатського об`єднання без достатніх на те правових підстав, незаконно перервали ОСОБА_7 процес отримання правової допомоги та обмежили його право у вільному пересуванні, тобто на думку захисника, здійснили хоча і короткострокове, але фактичне затримання, не є підставою для скасування повідомлення про підозру. Положеннями ст. 307 КПК України не передбачено повноважень суду на надання оцінки вказаним обставинам під час розгляду скарги на повідомлення про підозру.

Натомість підозрюваний та сторона захисту не позбавлені можливості звернутись до уповноважених органів для перевірки викладених доводів щодо незаконного проникнення та перебування працівників поліції у приміщенні адвокатського об`єднання, обмеження права ОСОБА_7 вільно пересуватися, та оскаржити дії таких осіб щодо фактичного затримання ОСОБА_7 , про яке зазначає захисник, в передбаченому законом порядку.

Посилання апелянта на те, що під час вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 28.12.2020 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 18.10.2021 останньому не було роз`яснено його права та обов`язки, спростовуються матеріалами судового провадження.

Доводи захисника про те, що надана прокурором в суді першої інстанції постанова від 28.12.2020 начальника відділу Національної поліції ОСОБА_16 про внесення змін до групи слідчих, під час виконання вимог ст. 290 КПК України стороні захисту не відкривалась та не надавалась, що на переконання апелянта, свідчить про її складення та підписання після дати, яка вказана на такій постанові, є передчасними, оскільки такі доводи підлягають перевірці судом під час розгляду справи по суті.

Інші доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями не є підставою для задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора з доповненнями та її задоволення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 28.12.2020 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 від 18.10.2021 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, із зобов`язанням слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0005028 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3