ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4569/23
провадження № 1-кп/753/1269/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000519 від 05.02.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого,

востаннє вироком Шевченківського районного суду м. Києва від

19.11.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді

громадських робіт на строк 80 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 21 березня 2023 року.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 05 лютого 2023 року, приблизно у період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 35 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», розташованого у приміщенні ТРЦ «River Mall», що розміщено за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 12, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, в умовах воєнного стану, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (ідентифікаційний код 40720198).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто з відвідувачів та обслуговуючого персоналу магазину не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв належний ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» товар, а саме: сет роллов Море лосося ПР, вагою 985 г, на суму 739 грн (без ПДВ); ролл Філадельфія з лососем, вагою 280 г, на суму 199 грн (без ПДВ).

Вказані товари, на загальну суму 938 грн без ПДВ, ОСОБА_6 поклав до свого рюкзака темного кольору, який тримав при собі.

Після чого, ОСОБА_6 не розрахувавшись за цей товар, належний ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (ідентифікаційний код 40720198), направився до виходу з магазину, при цьому виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести злочин до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки після виходу з магазину відразу був зупинений працівниками охорони цього магазину, тримаючи при собі товар, який намагався повторно таємно викрасти.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 05 лютого 2023 року, приблизно у період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 35 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», розташованого у приміщенні ТРЦ «River Mall», що розміщено за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 12, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, в умовах воєнного стану, а саме ролли, після чого намагався залишити місце вчинення злочину, але був затриманий охоронцями. Про вчинене щиро шкодує.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали щодо речових доказів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно й в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше судимого, маючи невідбуте покарання за попереднім вироком, яким він був засуджений за аналогічне корисливе кримінальне правопорушення, не працює, з середньо-спеціальною освітою.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Втім, суд не погоджується із твердженням сторони захисту, що наявні декілька обставин, які саме істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, водночас для застосування положень ст. 69 КК України суд має врахувати й дані про раніше судиму особу, яка вперто не бажає ставати на шлях виправлення, тому відсутні підстави для призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції статті, за якою суд визнає обвинуваченого винним.

При цьому при з`ясуванні даних про особу ОСОБА_6 встановлено про його засудження вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, яке обвинуваченим невідбуто й підлягає складанню з покаранням за цим вироком за сукупністю вироків на підставі статей 71, 72 ч. 1 п. 1(г) КК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ухвалою від 07 лютого 2023 року, що завершив свою дію 07 квітня 2023 року. Під час судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у цьому провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року до покарання за цим вироком та остаточно ОСОБА_6 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один день.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення цього вироку до виконання.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ухвалою від 07 лютого 2023 року, що завершив свою дію 07 квітня 2023 року. Під час судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у цьому провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: викрадений товар, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» та переданий під розписку уповноваженому представнику, залишити останньому як власнику за належністю; оптичний носій із записом з камер відеоспостереження за 05.02.2023 зберігати у матеріалах провадження; мобільний телефон із зарядним пристроєм, повернуті ОСОБА_6 під зберігальну розписку, залишити останньому як власнику за належністю; рюкзак та колонку (квитанція з камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві № 011815) повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1