11.09.2023 Справа № 940/955/23
Провадження по справі № 1-кс/940/71/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до Тетіївського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 07.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000090 від 31.07.2021 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що 30.07.2021 року заявниця звернулась до відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою щодо спричинення їй тілесних ушкоджень групою осіб, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

За цією заявою було відкрито кримінальне провадження № 0000090 від 31.07.2021 року.

07.03.2023 року начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000090 від 31.07.2021 року.

Заявниця вважає оскаржувану постанову незаконною та передчасною, оскільки органом досудового розслідування не проведено всіх необхідних слідчих дій.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ній.

Начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомила.

Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури проти задоволення скарги не заперечувала.

Розглянувши матеріали скарги, кримінального провадження, заслухавши пояснення заявниці, представника заявниці, думку прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із матеріалів скарги та кримінального провадження № 0000090 від 31.07.2021 року вбачається, що 30 липня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою щодо спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

За цією заявою 31 липня 2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

07 березня 2023 року у кримінальному провадженні начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження з посиланням на те, що у даному випадку відсутні підстави для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки останні заперечують факт спричинення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, допитані свідки заперечують факт спричинення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а свідок ОСОБА_17 хоч і вказує на спричинення ударів потерпілій, проте вказати механізм ударів не може, інших свідків та очевидців вказаної події встановити не представилося за можливе.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження в справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, розглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що доводи заявниці та його представника про те, що оскаржувана постанова є передчасною, винесена без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження заслуговують на увагу.

Так, слідчий суддя вважає, що усім обставинам кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, не було надано належну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена наразі органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог ст. 92 КПК України у цьому кримінальному провадженні начальником сектору дізнання не в повній мірі виконаний обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, який за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Так, у матеріалах кримінального провадження № 0000090 від 31.07.2021 року містяться доручення дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_18 на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, адресовані Т.в.о.начальнику відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_19 , зокрема: встановити та допитати на протокол допиту свідка онуку ОСОБА_20 та доньку ОСОБА_21 , які ОСОБА_22 принесли золоті прикраси, які остання втратила під час бійки (а. с. 59, 62).

Однак, на виконання цих доручень, не було проведено таку слідчу (розшукову) дію, а саме не допитано онуку ОСОБА_20 та доньку ОСОБА_21 , які принесли потерпілій золоті прикраси, які вона загубила під час бійки.

Водночас, у постанові про закриття кримінального провадження не наведені переконливі докази, які спростовують твердження потерпілої про заподіяння їй тілесних ушкоджень за обставин, на які вона посилається у своїх поясненнях.

З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку, що начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробила передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню для відновлення досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести у кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись статтями 9, 91, 110, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 від 07 березня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000090, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали: 15 вересня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_23