Справа № 577/966/23
Провадження № 1-кп/577/223/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2023 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000026 від 06 січня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, проходить військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 на посаді стрільця-снайпера, раніше не судимого,

за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15 - ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000026 від 06 січня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15 - ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 20.06.2023 року.

В судовому засіданні прокурор вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід продовжити, оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно останнього перебуває на стадії судового розгляду та завершити його до 20.06.2023 року неможливо, ризики, які малися на час обрання запобіжного заходу передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою. Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_5 обвинувачується в умисному скоєнні особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої можливими тяжкими наслідками для життя та здоров`я громадян та їхньої безпеці, за вчинення якого у разі визнання винуватим йому загрожує тяжке покарання, згідно санкції ч. 1 ст. 115 КК України виключно у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років та від 3 до 7 років позбавлення волі згідно санкції ч. 1 ст. 263 КК України. Характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує ОСОБА_5 з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі може знищити, сховати, або спотворити знаряддя вчинення злочину, а саме вогнепальну зброю, оскільки місцезнаходження такої на даний час не встановлено, а обвинувачений заперечує причетність до вказаного злочину. Окрім цього перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, шляхом спонукань до зміни показів. Згідно службової характеристики обвинувачений ОСОБА_5 за час виконання посадових обов`язків зарекомендував себе з негативної сторони.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що на даний час саме цей запобіжний захід є таким, що забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого та є пропорційним тим обставинам, що прийняті судом до уваги.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Отже, враховуючи, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 спливає 20.06.2023 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, підстав для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; продовжують існувати ризики зазначені в ухвалі судді та на підставі яких був обраний цей запобіжний захід.

Тому суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити на строк до двох місяців.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 183, 194 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 раніше встановлений запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на строк до двох місяців, тобто до 03 серпня 2023 року до 24.00 год. без визначення застави, враховуючи, що злочин вчинено із застосуванням насильства.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1