Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 756/5867/23
Провадження № 1-кп/756/1228/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000397 від 20.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із вищою освітою, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Командир 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників), в умовах воєнного стану, о 09 год. 00 хв. 01.03.2023 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військо служби до моменту добровільного прибуття 16.03.2023 до розташування військової частини НОМЕР_1 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що 01.03.2023 року він дійсно не з`явився до військової частини НОМЕР_1 , оскільки у нього був тривалий конфлікт з начальником штабу та командиром батальйону, тому він перенервував і 01.03.2023 року не вийшов на службу, командування про це не попередив. Однак, визнає, що поважних причин не виходити на службу у нього не було, і він розумів, що за це буде відповідальність. Після цього, стосовно нього було розпочате службове розслідування і його відсторонили від виконання обов`язків, однак він повинен був знаходитись в штабі, але до 16.03.2023 року він перебував вдома, займався власними справами, і на службу добровільно з`явився лише 16.03.2023 р. Зазначив, що з приводу конфлікту з командуванням він до вищого керівництва не звертався.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумнівну щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, з`ясувавши в учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, пояснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши згоду учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежившись наданими обвинуваченим показаннями, а також документами, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд дійшов висновку, що діяння обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що виявилось у визнанні обвинуваченим своєї вини, та позиції під час розгляду справи.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Із наданих прокурором документів встановлено, що ОСОБА_4 є раніше не судимим, є учасником бойових дій, однак за місцем служби за 2017 рік та 2023 рік характеризується переважно негативно, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення дисципліни, має дисциплінарні стягнення, наказом від 16.04.2018 року був звільнений з військової служби через службову невідповідність. Обвинувачений у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває.

Керуючись статтями 65-67 КК України, суд знаходить необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі санкції частини 5 ст. 407 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки Кримінальним кодексом України виключається можливість застосування статей 69, 75 КК України у разі вчинення кримінального правопорушення, передбаченого зокрема статтею 407 КК України, відповідно суд не розглядає можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням або призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією статті.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати і речові докази відсутні.

Керуючись статтями 7, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання на виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1