Справа № 635/1300/18
Провадження по справі №1-кп/635/29/2023
У Х В А Л А

13 липня 2023 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

12 липня 2023 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або зменшення розміру застави до 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В обґрунтування клопотання обвинувачений зазначив, що тривалий час перебуває під вартою, хворіє на ВІЛ-інфекцію,у зв`язку з чим стан його здоров`я суттєво погіршився та він потребує негайного лікування. Крім того зазначив, що має матір похилого віку, яка потребує постійного догляду, та неповнолітню дитину, яка потребує його уваги, постійне місце проживання, потерпілі до нього матеріальних претензій не мають, цивільні позови потерпілими не пред`явлені.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт,посилаючись на погіршення стану здоров`я.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого, зазначивши, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжують існувати, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити зазначені дії.

Підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника можуть бути нові обставини, що виникли після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу та які безпосередньо свідчать про зменшення встановлених у провадженні ризиків з плином кримінального провадження та/або які впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тобто, суд не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу і не переглядає судове рішення про його застосування, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають у зв`язку з плином часу і можуть вплинути на застосований до обвинуваченого запобіжний захід або спосіб його виконання. Такий висновок узгоджується з положеннями частини 5 статті 201 КПК України, яка унеможливлює подання обвинуваченим, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому запобіжний захід відносно обвинуваченого неодноразово продовжувався Харківським районним судом Харківської області та Полтавським районним судом Полтавської області, останній раз - на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 01 червня 2023 року на 60 днів - до 30 липня 2023 року включно. Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_4 суму застави у розмірі 42040 гривень 00 копійок, які можливо внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , ухвал Харківського районного суду Харківської області та Полтавського районного суду Полтавської області про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, стороною обвинувачення було доведено наявність трьох ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі №30671/04 від 23 січня 2012 року наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінюючи можливість обвинуваченого переховуватися від суду, суд погоджується з імовірністю існування такого ризику на даний час, оскільки цей ризик є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Також суд вважає, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків, враховуючи встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показань від осіб, які є потерпілим, свідками у кримінальному провадженні. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідків та дослідження їх судом.

Також продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, суд вважає, що встановлені ризики, а саме переховування від суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення не втратили свою актуальність та продовжують існувати, а обвинуваченим не надано доказів на їх спростування.

Наявність у обвинуваченого матері похилого віку та неповнолітньої дитини не зменшують встановлені судом ризики та не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

В судовому засіданні також не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а тому числі і за станом здоров`я.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувачений не довів наявності нових обставин, які б підтверджували значне зменшення або зникнення встановлених раніше ризиків, які б давали підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.

Крім того,суд вважає, що розмір застави, визначений ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 червня 2023 року, у розмірі, попередньо визначеним ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року, у сумі 42040 гривень 00 копійок,відповідає вимогам, встановленим ч. 4 ст. 182 КПК України та правилам пункту 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року розмір застави щодо обвинуваченого визначений у передбачених пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах,а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є мінімальним розміром застави для осіб,обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину.

За вказаних обставин підстав для зменшення обвинуваченому ОСОБА_4 розміру застави немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та зменьшення розміру застави - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 липня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1