Провадження № 1-кп/748/166/23
Єдиний унікальний № справи 748/1619/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 серпня 2022 року за №0000158, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка, Корюківського району, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно ст.1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 98 від 1 червня 2022 року солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової чатини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

В свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 12 серпня 2022 року близько 08 год. 00 хв., в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначено в с. Вознесенське, Киселівської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області.

25 квітня 2023 року солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, та заявив про себе.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення місця служби, визначеного в АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби з 08 год. 00 хв. 12 серпня 2022 року по 24 квітня 2023 року включно не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення з відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а перебував у м. Сновськ, Корюківського району Чернігівської області, де займався справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що він сирота, мати померла, батько був позбавлений батьківських прав, його виховувала бабуся. У 2022 році був мобілізований та служив у в/ч НОМЕР_1 , захищав від окупації м.Чернігів. У серпні 2022 року захворіла бабуся та потребувала його допомоги, він просив у керівництва надати йому відпустку, але йому відмовили. Тому 12 серпня 2022 року він самовільно залишив військову частину. Повернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у квітні 2023 року. Весь цей час допомагав бабусі за місцем проживання. Він намагався дізнатися у Сновському комісаріаті, що йому робити, йому повідомляли щоб чекав свою частину, котра була під Бахмутом. Каявся у скоєному та зазначив, що засуджує свою поведінку та має намір служити.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.

З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин справи, особу винного, його вік, котрий є сиротою та виховувася бабусею, яка має похилий вік та потребує його допомоги, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, негативно характеризується за місцем служби та посередньо за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, у 2022 році двічі притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обставини провадження та дані про особу обвинуваченого дають суду підстави призначити йому покарання за ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції інкримінованої статті.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість застосувати до обвинуваченого на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього ряд обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном у три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1