Справа №705/1833/22
1-кп/705/618/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у межах розгляду об`єднаних кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ст. 126-1 КК України.

10.05.2023 на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів до 08.07.2023 включно.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 08.07.2023, прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 60 діб. Зазначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому тяжкого та нетяжкого злочинів повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Також вказав, що ризики, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу під час досудового розслідування, не зменшилися та продовжують існувати, а саме, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Вказала, що ризики, наведені прокурором, не обґрунтовані та стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , думку інших учасників судового засідання з приводу клопотання прокурора, дійшов такого висновку.

Згідно з ч.ч. 1 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу . За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2023 обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 липня 2023 року. При ухваленні такого рішення судом були враховані ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наразі судовий розгляд триває, суд не допитав усіх свідків, потерпілого, обвинуваченого, не дослідив письмові докази. Таким чином, до 08 липня 2023 року, тобто до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про тримання обвинуваченого під вартою, розглянути справу по суті не виявляється можливим з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, що свідчить про систематичність протиправних дій та небажання ставати на шлях виправлення, на виклики до суду не з`являвся. Зазначене, а також тяжкість покарання за передбачуваний злочин, позиція щодо невизнання вини та спільне проживання із потерпілим свідчать про безсумнівність існування стосовно обвинуваченого ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які зазначено у клопотанні.

Водночас, на думку суду, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином фактично дублює ризик переховування від суду.

При цьому суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тому суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти наявним ризикам.

Також суд не вбачає підстав для зміни розміру застави, визначеної в ухвалі суду від 10.05.2023, в разі внесення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.

Дія ухвали про продовження строку запобіжного заходу закінчується 20 серпня 2023 року.

Залишити ОСОБА_5 розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 53680 гривень.

У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із м. Умань Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, в разі її внесення, та строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого в разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначити до 20 серпня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику до відома та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1