Справа № 297/3195/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 ,розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження 11-кп/4806/234/22 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.04.2022.

Цією ухвалою:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Мала Бийгань, Берегівського району Закарпатської області, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, - на підставі ст. 45 КК України звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо неї закрито.

Згідно ухвали, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вона на початку серпня 2021 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний умисел, замовила у невстановленої досудовим розслідуванням особи одне підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику. При цьому, ОСОБА_6 розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, вчинила пособництво у його підробленні, надавши невстановленій особі свої паспортні дані, чим самим заздалегідь обіцяла придбати підроблений документ міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику. На виконання вказаної домовленості, 01.08.2021 ОСОБА_6 отримала у невстановленої слідством особи підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику на своє ім`я, за яке заплатила грошові кошти у розмірі 2000 грн.

Окрім того, ОСОБА_6 23.10.2021 о 15 год 31 хв, під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи у пункті пропуску «Лужанка» через державний кордон, розташований по вул. Дружби Народів, 108 в с. Астей Берегівського району Закарпатської області, діючи умисно, з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом, в порушення вимог ч. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами та доповненнями, як підставу звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19 на території України, надала працівникам Державної прикордонної служби України відповідний, завідомо підроблений документ, а саме: міжнародне свідоцтво про

-2-

вакцинацію/профілактику, видане на її ім`я, яке Комунальним некомерційним підприємством «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської районної ради, , не видавалося та не посвідчувалося, чим у такий спосіб використала завідомо підроблений документ.

В ухвалі вказується на те, що під час підготовчого судового засідання кримінального провадження, захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_10 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України. Клопотання обгрунтував тим, що ОСОБА_6 вперше вчинила кримінальний проступок, після його вчинення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, шкоду заподіяно не було. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить зазначену ухвалу скасувати як незаконну та необґрунтовану, а кримінальне провадження направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що у мотивувальній частині ухвали судом не зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а зазначено лише фактичні обставини, що були встановлені в ході досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, не вказано обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність. Окрім того, в мотивувальній частині ухвали відсутні показання обвинуваченої ОСОБА_6 щодо обставин кримінальних правопорушень, а лише зазначено, що остання свою вину визнає. Тобто судом не виконані вимоги ст. 370 КПК України щодо обґрунтованості, вмотивованості та законності судового рішення. Разом з тим, прокурор вважає, що у суду не було підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки остання вчинила у різний час два злочини, які мають самостійну юридичну кваліфікацію та утворюють реальну сукупність злочинів, зокрема пособництво у підробленні офіційного документа, який видається підприємством, що має право видавати такий документ, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, та використала завідомо підроблений документ, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України. Таким чином, можливість застосування щодо ОСОБА_6 ст. 45 КК України виключена, оскільки відсутня обов`язкова умова вчинення злочину вперше.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила таку задовольнити і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, пояснення обвинуваченої та її захисника-адвоката ОСОБА_7 про безпідставність апеляційної скарги та законність ухвали суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , судом першої інстанції не дотримані.

-3-

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний тяжкий злочин, крім корупційних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння аобо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК, і лише після цього має бути постановлене (ухвалене) відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Отже, суд першої інстанції приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, мав встановити факт вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, переконатися, що кримінальні правопорушення, в яких вона обвинувачується, дійсно мали місце, що кримінальні правопорушення містять склад злочинів, і вона винна у їх вчиненні та навести в ухвалі аналіз доказів її винуватості, що відповідало б вимогам ст. 372 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, у мотивувальній частині ухвали, що викладається окремим документом має бути зазначено встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону яким він керувався.

Проте, як вбачається з ухвали, цих вимог закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції не дотримався.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання захисника-адвоката ОСОБА_10 та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, суд послався на визнання ОСОБА_6 своєї вини, а також те, що ОСОБА_6 вчинила два кримінальні проступки, вину визнала, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочинів, а також те, що шкоду заподіяно не було.

При цьому, даних про те, що ж було встановлено безпосередньо у судовому засіданні в ході судового розгляду, в результаті яких встановлених обставин суд прийшов до висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, мотивувальна частина ухвали не містить.

Крім того, дослідивши детально матеріали кримінального провадження, ознайомившись із журналами судових засідань, колегією суддів встановлено, що розглядаючи дане кримінальне провадження, судом першої інстанції було допущено грубе порушення кримінального процесуального закону України, зокрема, положень ст. 351 КПК України та не проведено належним чином допит обвинуваченої ОСОБА_6 щодо фактичних обставин кримінального провадження, не з`ясовано дату, час, місце та обставини вчинених нею кримінальних проступків.

-4-

Зважаючи на те, що в порушення вимог ст. 351 КПК України, судом першої інстанції допит обвинуваченої ОСОБА_6 не проводився, зазначене в ухвалі суду першої інстанції твердження про те, що обвинувачена у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин викладених в обвинувальному акті щодо неї, визнала повністю, не відповідає дійсності.

Зазначені обставини свідчать про порушення судом першої інстанції принципу безпосередності дослідження доказів, що призвело до порушення права обвинуваченої на захист, а також презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, які передбачені п. 10, 13, 16 ст. 7 КПК України, і є вимогами, що містять загальні засади кримінального провадження, які за своїм змістом та формою повинні бути суворо дотримані.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження і судового рішення вбачається, що суд належним чином не перевірив і наявність підстав передбачених ст. 45 КК України для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, про що правильно йдеться в апеляційній скарзі прокурора, оскільки з матеріалів кримінального провадження та змісту ухвали вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у вчиненні двох кримінальних проступків. Діяння ОСОБА_6 , які їй ставляться у вину, а саме пособництво у підробленні офіційного документа та використання завідомо підробленого документа, утворюють реальну сукупність кримінальних правопорушень, оскільки, хоча вони є і пов`язаними між собою, однак здійснені окремими самостійними діями та мають розрив у часі. За наведених обставин, оскільки сукупність кримінальних правопорушень, за обставин викладених в ухвалі суду, є реальною, звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 на підставі ст. 45 КК України є безпідставним.

Крім того, апеляційний суд враховує і те, що згідно ч. 2, 3 ст.285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, всупереч вищезазначеним положенням закону, судом першої інстанції не дотримано процедуру судового розгляду, а саме не роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_6 суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підстав передбачених ст. 45 КК України, що підтверджується журналом судового засідання від 06.04.2022.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 колегія суддів вважає істотними.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення кримінального провадження, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст. 415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції.

-5-

При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, встановити, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 дійсно мали місце, що вони містить склад кримінальних проступків, і остання винна у їх вчиненні, а також наявність чи відсутність підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, та в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.04.2022 щодо ОСОБА_11 , обвинуваченої у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження, щодо неї у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді