Провадження № 1-кс/947/9820/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, з вищою освітою, неодруженого, без дітей, офіційно не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч.2 ст.369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001077, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2023 за ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України від 15.03.2022 № 2119-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України від 21.04.2022 № 2212-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України від 22.05.2022 № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Востаннє Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено на 90 діб строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів, а також залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами. Строк проведення зазначеної мобілізації, неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 12.08.2022 № 574/2022 продовжено з 23 серпня 2022 року на 90 діб.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 22 даного Закону передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України» (далі Правила), які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Згідно із п. 2-1 зазначених Правил, перетинання державного кордону мають право громадяни України, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю I чи II групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України.

Крім того, відповідно до п. 2-6 Правил та ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», право на перетин державного кордону мають чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Після початку 24.02.2022 військової агресії російської федерації, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з корисливих мотивів виник прямий умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України чоловіків, яким заборонено виїзд за межі країни під час воєнного стану.

Не зважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вирішив підшукати осіб яким заборонено виїзд за межі країни під час воєнного стану, для організації незаконного їх переправлення через державний кордон України.

Відтак, на початку липня 2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в приміщенні піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованої за адресою: м. Одеса. вул. Марсельська, 22, познайомився з ОСОБА_4 . В ході бесіди останній повідомив ОСОБА_8 про те, що він має можливість оформлення документів, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України, повідомив, що за допомогою своїх знайомих з числа працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 зможе організувати виготовлення відповідних документів.

При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 йому буде виготовлено висновок лікарської комісії про непридатність до військової служби, на підставі чого його буде виключеноз вйськового обліку, зазначивши, що для вирішення вказаного питання останній повинен надати йому від 7000 до 8500 доларів США.

Зрозумівши, що запропоновані умови офрмлення документів для перетину державного кордону є незаконними, ОСОБА_8 повідомив про відомі йому факти до правоохоронних органів, після чого за власною згодою був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій та, діючи під контролем правоохоронних органів, погодився на запропоновані ОСОБА_4 умови.

Згодом, 30.07.2023, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою організації незаконного перетину державного кордону України зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що для зняття його з військового обліку, йому необхідно буде зробити магнітно-резонансну томограму, яку разом із необхідними документами, а саме: копією картки платника податків (ідентифікаційний код), копією паспорту громадянина України та фотокартки формату 3х4 необхідно надати до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому, 01.08.2023 приблизно о 13:00, ОСОБА_8 , виконуючи усні вказівки ОСОБА_4 , прибув за адресою: м. Одеса, вул. Грецька кут Рішельєвської, з метою отримання інструкцій про порядок оформлення документів та способу перетину державного кордону України.

Прибувши до зазначеної адреси, ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 , який з метою організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України повідомив йому про варіант виготовлення документів, що надають право перетину державного кордону України, шляхом виготовлення завідомо неправдивого діагнозу магнітно-резонансної томографії, та зняття із військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби. Для цього ОСОБА_8 , необхідно у найкоротший термін надати ОСОБА_4 : копію паспорту громадянина України, копію картки платника податків (ідентифікаційний код), та фотокартки формату 3х4, які в подальшому останній має передати посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому запевнивши, що зняття з військового обліку відбудеться навіть у разі відсутності фізичних вад у ОСОБА_8 .

Таким чином, користуючись послугами посадових осіб військкомату, ОСОБА_4 забезпечить винесення неправдивого діагнозу, який забезпечить ОСОБА_8 зняття з військового обліку.

У свою чергу ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився на запропоновані йому умови оформлення вищенаведених документів, та на виконання вказівок ОСОБА_4 .

Відтак, 02.08.2023, приблизно о 08:45, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, під час особистої зустрічі ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 8 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 02.08.2023 становить 310 8333,1 гривень, як неправомірну вигоду за здійснення ними впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави посадову особу військкомату, а також документи на своє ім`я, а саме: паспорт громадянина України, картку платника податків (ідентифікаційний код), та фотокартки формату 3х4.

Після цього зазначені незаконні дії ОСОБА_4 були викриті працівниками правоохороних органів та його незаконна діяльність припинена.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 під час організації незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави працівником ІНФОРМАЦІЯ_4 , запевнивши, що в такому випадку останній зможе висновок лікарської комісії про непридатність до військової служби, на підставі чого його буде виключеноз вйськового обліку, яке гарантовано наддасть йому можливість виїхати за межі держави.

Так, на початку липня 2023 року, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , виник умисел на одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди для себе за вплив на працівника ІНФОРМАЦІЯ_4 , який надасть йому тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, відповідно до якого ОСОБА_8 буде визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відтак, на початку липня 2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в приміщенні піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , познайомився з ОСОБА_4 . В ході бесіди останній повідомив ОСОБА_8 про те, що він має можливість оформлення документів, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України, повідомив, що за допомогою своїх знайомих з числа працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 зможе організувати виготовлення відповідних документів.

При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 йому буде виготовлено висновок лікарської комісії про непридатність до військової служби, на підставі чого його буде виключеноз вйськового обліку, зазначивши, що для вирішення вказаного питання останній повинен повинен надати йому від 7000 до 8500 доларів США.

Зрозумівши, що запропоновані умови оформлення документів для перетину державного кордону є незаконними, ОСОБА_8 повідомив про відомі йому факти до правоохоронних органів, після чого за власною згодою був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій та, діючи під контролем правоохоронних органів, погодився на запропоновані ОСОБА_4 умови.

Згодом, 30.07.2023, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою організації незаконного перетину державного кордону України зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що для зняття його з військового обліку, йому необхідно буде зробити магнітно-резонансну томограму, яку разом із необхідними документами, а саме: копією картки платника податків (ідентифікаційний код), копією паспорту громадянина України та фотокартки формату 3х4 необхідно надати до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому, 01.08.2023 приблизно о 13:00, ОСОБА_8 , виконуючи усні вказівки ОСОБА_4 , прибув за адресою: м. Одеса, вул. Грецька кут Рішельєвської, з метою отримання інструкцій про порядок оформлення документів та способу перетину державного кордону України.

Прибувши до зазначеної адреси, ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 , який з метою організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України повідомив йому про варіант виготовлення документів, що надають право перетину державного кордону України, шляхом виготовлення завідомо неправдивого діагнозу магнітно-резонансної томографії, та зняття із військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби. Для цього ОСОБА_8 , необхідно у найкоротший термін надати ОСОБА_4 : копію паспорту громадянина України, копію картки платника податків (ідентифікаційний код), та фотокартки формату 3х4, які в подальшому останній передасть посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому запевнивши, що зняття з військового обліку відбудеться навіть у разі відсутності фізичних вад у ОСОБА_8 .

Таким чином, користуючись послугами посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 забезпечить винесення неправдивого діагнозу, який забезпечить ОСОБА_8 зняття з військового обліку.

У свою чергу ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився на запропоновані йому умови оформлення вищенаведених документів, та на виконання вказівок ОСОБА_4 .

Відтак, 02.08.2023, приблизно о 08:45, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, під час особистої зустрічі ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 8 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 02.08.2023 становить 310 8333,1 гривень, як неправомірну вигоду за здійснення ними впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави посадову особу військкомату, а також документи на своє ім`я, а саме: паспорт громадянина України, картку платника податків (ідентифікаційний код), та фотокартки формату 3х4.

Після цього зазначені незаконні дії ОСОБА_4 були викриті працівниками правоохороних органів та його незаконна діяльність припинена.

02.08.2024 о 08:54 год. ОСОБА_9 фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

02.08.2023 ОСОБА_9 повідомлений про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою, обґрунтовуючи свої доводи тим, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, раніше не судимий,

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_9 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема:

-заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , в ході якого свідок зазначив про спілкування з особами, що здійснюють переправлення осіб через державний кордон України, за грошову винагороду в сумі 8500 тис. доларів США;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 , від 02.08.2023, в ході якого свідок зазначив про подальші обставини, які слугували затриманню ОСОБА_4

-протоколом затримання ОСОБА_4 , який затриманий безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом огляду місця події від 02.08.2023, в ході якого вилуено грошові кошти;

Щодо доводів підозрюваного про невинуватисть у вчиненні злочину, то слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Враховуючи надані прокурором матеріали кримінального провадження № 0001077, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України.

Також слідчий суддя вважає за необхідне підкреслити, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

В той же час, на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми, щоб стверджувати, що ОСОБА_4 має відношення до вказаного злочину.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри у кримінальному провадженню за № 0001077 від 31.07.2023 року відносно ОСОБА_4 ..

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 може:

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, підозрюваний оскільки постійно контактує з особами які проживають у прикордонній смузі з Республікою Молдовою, займався незаконним переправленням осіб через державний кордон України та володіє знаннями і навичками незаконного перетинання кордону, так як усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років; Зазначений ризик підвищений тим, що наразі в Україні введений воєнний стан, а ОСОБА_4 з високою вирогідністю обізнаний щодо методики незаконного перетину кордону.

- згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка, у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки у зв`язку з врученням підозрюваному копій матеріалів, останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаної особи. Крім того станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні.Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них;

- згідно п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду;

- згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, оскільки останній офіційно ніде не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, а тому не виключаються спроби повторного вчинення вказаних корисливих кримінальних правопорушень останнім.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобового домашнього арешту не зможуть забезпечити усунення встановлених ризиків, через те, що ОСОБА_4 зможе покинути місце проживання та територію України, а також спілкуватися із іншими фігурантами провадження за допомогою електронних засобів зв`язку, а також здійснювати вплив на свідків.

Враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді обґрунтовується розмір застави.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у більш великому розмірі ніж визначено для особи підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, відповідно вимог ст.183 ч.3 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

В той же час, враховуючи наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 вересня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в сумі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 27 вересня 2023 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні, які визначені слідчим; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не покидати межі міста Одеси без дозволу слідчого або прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1