Овруцький районний суд Житомирської області

Справа № 286/2822/23
Провадження № 1-кп/286/306/23
У Х В А Л А

10.08.2023 року
Овруцький районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника органу опіки і піклування ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
До Овруцького районного суду Житомирської області надійшло клопотання про звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та застосування щодо нього примусових заходів виховного характеру.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 будучи неповнолітнім, вчинив проступок при таких обставинах.
14.06.2023 близько 16 години, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території кафе «Рачок», що в м.Овруч по вул.Тараса Шевченка, 2а, з хуліганських спонукань, в присутності сторонніх осіб, виражаючи неповагу до оточуючих та зневажаючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у пошкодженні майна, взяв до рук дерев`яну палицю, яка знаходилась поряд та, побачивши наявні на приміщеннях кафе 2 камери відеоспостереження, марки «Dahua Smart H.265 +», підійшов до них, після чого вказаною палицею збив їх, таким чином пошкодив належні ОСОБА_8 вказані дві камери відеоспостереження, чим самим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 5005, 36 грн. В подальшому, 15.05.2023 року близько 21 години неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи на території кафе «Рачок», в продовження своїх протиправних дій, з хуліганських спонукань, підійшов до дверей одного з підсобних приміщень, біля якого підняв із землі цеглу та кинув її у скло вхідних дверей, тим самим розбивши його, в результаті чого заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 2375,72 грн.
Своїми умисними діями, вираженими в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.296 КК України.
В судовому засіданні прокурор, підтримуючи своє клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, вперше вчинив кримінальний проступок, після вчинення щиро розкаявся і його виправлення можливе без застосування покарання.
Неповнолітній ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пообіцяв, що більше такого не повториться.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 , його мати ОСОБА_5 просила задовольнити клопотання прокурора та передати сина під її нагляд.
Захисник неповнолітнього ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 просив суд задоволити клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.
Представник органу опіки і піклування виконкому Овруцької міської ради Житомирської області ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечує, вказавши, що неповнолітній ОСОБА_4 в органі опіки і піклування на обліку, як дитина яка опинилася в складних життєвих обставинах і позбавлена батьківського піклування, не перебуває.
Потерпілий ОСОБА_8 подав заяву, в якій просить здійснити розгляд клопотання без його участі, щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру не заперечує та покладається на розсуд суду.
Представник уповноваженого підрозділу органу Національної поліції України інспектор сектору ювенальної превенції Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує, у його вирішенні покладається на розсуд суду.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст.497 КПК України якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду (ч.1). З підстав, передбачених частиною першою цієї статті, клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру може бути складене і надіслане до суду за умови, що неповнолітній обвинувачений та його законний представник проти цього не заперечують. (ч.2). Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. (ч.2)
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.
Згідно з п.п.2, 3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють, за їх згодою.
Частиною 3 ст.105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від одинадцяти років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України. Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують: - у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.97 КК України; - до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України); - при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.
Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити. Строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Відтак, суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст.3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 38 КПК та розділу XV КК України.
Оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, доведена в повному обсязі.
При цьому, суд враховує, що неповнолітній ОСОБА_4 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання, вчинив кримінальний проступок у віці 14 років, згідно з ст.22 КК України досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, і його виправлення можливе без застосування кримінального покарання, отже він підпадає під критерії зазначені в ч.1 ст.97 КК України.
Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_5 , яка є його законним представником, вони обоє не заперечують проти застосування щодо нього примусових заходів виховного характеру і мати згодна на передачу сина їй під нагляд.
При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого кримінального проступку, його наслідки, дані про особу неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови його життя, виховання і поведінку та ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення проступку неповнолітнім та можливість його виправлення без застосування кримінального покарання.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про звільнення від застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.22, 97, 105 КК України, ст. ст. 318, 322, 342-376, 395, 497 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задоволити.
Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Овруч Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , та проживаючого по АДРЕСА_2 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру на підставі ч.1 ст.97 КК України.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді:
- обмеження неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, зобов`язавши перебувати за місцем проживання по АДРЕСА_2 , із 22 год. до 06 год. наступного дня;
- передати неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Підруддя Овруцького району Житомирської області, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , та проживаючої по АДРЕСА_2 .
Строк застосування примусових заходів виховного характеру для неповнолітнього ОСОБА_4 визначити терміном 1 (один) рік.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1