Провадження № 1-кп/344/1110/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терновиця Тисменицького району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 24 квітня 2023 року близько 21 год. 40хв. ОСОБА_6 приїхав на велосипеді марки «Discovery», серії «Trek», чорного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_7 та який ОСОБА_6 взяв у останньої в користування, до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_6 залишив вказаний велосипед в коридорі магазину та не пристебнувши його, зайшов до торгового залу магазину «Колобок». В цей час, з приміщення вказаного магазину виходив ОСОБА_4 , який побачив в коридорі вказаний вище велосипед, залишений без нагляду ОСОБА_6 . Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07 лютого 2023 року), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення, таємно викрав велосипед марки «Discovery», серії «Trek», чорного кольору, вартістю 4620 гривень. В подальшому ОСОБА_4 з викраденим велосипедом в руках покинув місце вчинення злочину, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану вище суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини та суду пояснив, що 24 квітня 2023 року ввечері він пішов по хліб і по дорозі викрав велосипед чорного кольору. Умисел виник раптово. З потерпілою раніше знайомий не був. По дорозі його затримав перехожий. До вчиненого ставиться критично, щиро каявся, більше так не вчинятиме. Велосипед повернув. Просив врахувати, що в нього на утриманні є донька з інвалідністю з дитинства 1 групи та суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він непрацюючий; одружений; перебував на лікуванні в лікаря нарколога та лікаря психіатра, однак згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 206/2023 від 15 червня 2023 року « ОСОБА_4 на період часу, що відноситься до інкримінованих йому дій, хронічними психічними розладами, недоумством чи тимчасовим розладом психічного здоров`я не страждав і не страждає на даний час, виявляє ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, стан ранньої ремісії. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_4 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує»; раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців, потерпілої, яка викладена в її письмовій заяві, обвинуваченого, який просив суворо його не карати, та захисника, яка просила застосувати положення ст.ст. 69 та 75 КК України, суд, виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який має на утриманні доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою з інвалідністю 1 групи, він вперше притягується до кримінальної відповідальності та до нього у потерпілої відсутні будь-які претензії, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

В той же час достатніх правових підстав для застосування за клопотанням сторони захисту положень ст. 69 КК України судом встановлено не було.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, арешт, накладений на майно, - скасувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази: велосипед марки «Discovery Trek» (постанова слідчого від 26 квітня 2023 року), - повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Арешт на майно, накладений на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2023 року (а.п.57-58 т.1), - скасувати.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_10