Справа623/26/22
Провадження № 1-кп/638/1342/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № 0000744 від 01.11.2021 року та 0000397 від 18.07.2021 відносно обвинуваченої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюма Харківської області, громадянки України, з повною середньою освітою, не працевлаштована, не заміжня, зі слів обвинуваченої, має дитину ОСОБА_6 2010 року народження, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючи за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, 297 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 17.07.2021, приблизно об 11 годині, точний час не встановлений, маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна з метою збагачення, через незачинену хвіртку проникла на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 та через незачинені ворога, проникла до приміщенні гаражу, який розташований на території вказаного домоволодіння, з якого, при відсутності власника та інших осіб, діючи таємно, усвідомлюючи, що її дії ніким не помічені, таємно викрала електричну дриль «CRAFT CPD-13/1100, вартістю 603 грн. 00 коп., що належить потерпілому, чим заподіяла ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого покинула місце злочину та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_5 , 20 жовтня 2021 року у вечірній час, точний час не встановлено, знаходячись на території кладовища, розташованого по вул. Північній в м. Ізюм Харківської області, діючи із корисливих мотивів, таємно, з метою особистого збагачення, не зневажаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць Їхнього поховання, скориставшись тим, що її злочинні дії ніким не помічені, викрала з місця поховання « ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2», шляхом демонтажу металеву гробницю вагою 26,66 кг, вартістю 7 грн. 50 коп. за 1 кг лому чорного металу, тим самим здійснила наругу над могилою, викравши металеву гробницю, яку потім продала та отримала грошові кошти, якими розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 199,95 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 20 жовтня 2021 року у вечірній час, точний час не встановлено, знаходячись на території кладовища розташованого по вул. Північній в м. Ізюм Харківської області, діючи з корисливих мотивів, таємно, з метою особистого збагачення, не зневажаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, скориставшись тим, що її злочинні дії ніким не помічені, викрала з місця поховання невідомої особи, яка знаходиться поруч з місцем поховання « ОСОБА_10 1915-1983 р.р.», шляхом демонтажу металеву гробницю вагою 32,94 кг, вартістю 7 грн. 50 коп. за 1 кг лому чорного металу, тим самим здійснила наругу над могилою, викравши металеву гробницю, яку потім продала та отримала грошові кошти, якими розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду на загальну суму 247,05 гривень.

Також, ОСОБА_5 , повторно, 10 жовтня 2021 року у денний час, точний час не встановлено, знаходячись на території кладовища, розташованого по вул. Північній в м. Ізюм Харківської області, діючи з корисливих мотивів, таємно, з метою особистого збагачення, не зневажаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, скориставшись тим, що її злочинні дії ніким не помічені, викрала з місця поховання « ОСОБА_11 1884-1949 р.р.», шляхом демонтажу металеву гробницю, тим самим здійснила наругу над могилою, яку потім продала та отримала грошові кошти, якими розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду.

Крім того, ОСОБА_5 повторно, 10 жовтня 2021 року у денний час, точний час не встановлений, знаходячись на території кладовища, розташованого по вул. Північній в м. Ізюм Харківської області, діючи з корисливих мотивів, таємно, з метою особистого збагачення, не зневажаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, скориставшись тим, що її злочинні дії ніким не помічені, викрала з місця поховання «ОСОБА_17 1884-1972 р.p.», шляхом демонтажу металеву гробницю, тим самим здійснила наругу над могилою, яку потім продала та отримала грошові кошти, якими розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду.

ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 10 жовтня 2021 року у денний час, точний час не встановлений, знаходячись на території кладовища, розташованого по вул. Північній в м. Ізюм Харківської області, діючи з корисливих мотивів, таємно, з метою особистого збагачення, не зневажаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, скориставшись тим, що її злочинні дії ніким не помічені, викрала з місця поховання « ОСОБА_12 , дата народження не відома, дата смерті 1981 р.», шляхом демонтажу металеву гробницю, тим самим здійснила наругу над могилою, яку потім продала та отримала грошові кошти, якими розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , представник КП « Благоустрій міста Ізюма»

у призначені судові засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих їй діянь та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньої обвинувачення за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 297 КК України - тобто незаконне заволодіння предмету з місця поховання з корисливих мотивів, вчинене повторно та за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Під час допиту обвинувачена ОСОБА_5 надала наступні свідчення, а саме вона приблизно об 11 годині, через незачинену хвіртку проникла на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , та через незачинені ворога, проникла до приміщенні гаражу, який розташований на території вказаного домоволодіння, з якого, при відсутності власника та інших осіб, викрала електричну дриль, після чого покинула місце злочину та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 10.10.2021 року декілька разів знаходячись на території кладовища, розташованого по вул. Північній в м. Ізюм Харківської області, викрала з місця поховання « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_13 », « ОСОБА_14 »шляхом демонтажу металеві гробниці. 20.10.2021 року знаходячись на вищезазначеному кладовище викрала з місця поховання « ОСОБА_15 » та « ОСОБА_16 » шляхом демонтажу теж металеву гробниці. Після чого здійснила продаж та отримала грошові кошти.

Під час допиту обвинувачена щире розкаялась, у вчинених злочинах , що виразилось у засудженні та критичній оцінці обвинуваченою своєї протиправної поведінки, готовності нести передбачену відповідальність.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні нею фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч.3 ст. 297 КК України - тобто незаконне заволодіння предмету з місця поховання з корисливих мотивів, вчинене повторно та за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ізюма Харківської області, громадянка України, з повною середньою освітою, не працевлаштована, не заміжня, зі слів обвинуваченої, має дитину ОСОБА_6 2010 року народження, раніше не судима, за місцем мешкання характеризується добре, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила тяжкі злочини.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17 09 2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченій це щире каяття, яке виразилось у засудженні та критичній оцінці обвинуваченою своєї протиправної поведінки, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, данні на підтвердження того, що обвинувачена вживала заходів для виправлення наслідків вчиненого, викрадене майно, а саме електрична дриль «CRAFT CPD-13/1100 була повернуто потерпілому внаслідок добровільної видачі цього майна ОСОБА_5 , відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення, суд вважає, що її виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статей , а саме ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі, та на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. 75 КК України та поклавши обов`язки передбачені ст. 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових проступків та злочинів.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередженням вчинення нових проступків та злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

.

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України та призначити покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі

- за ч.3 ст.297 КК України у виді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт накладений ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2021 на електричну дриль «CRAFT CPD-13/1100.

Скасувати арешт накладений ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.11.2021 року на металеву пластину, загальної вагою 26,66 кг.

Скасувати арешт накладений ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.11.2021 року на металеві вироби, загальною вагою 32,94 кг.

Речові докази :

-електричну дриль «CRAFT CPD-13/1100 передана ОСОБА_7 залишити у останнього.

- металеву пластину, загальної вагою 26,66 кг. передана на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити у останній.

- металеву пластину, загальної вагою 32,94 кг. передати законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи № 4193/21 від 08.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000744 в розмірі 140,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи № 44 від 26.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000397 в розмірі 514,86 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинский районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1