У Х В А Л А

08 червня 2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001028 від 05.05.23р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001028 від 05.05.23 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За твердженням слідчого, у ході досудового розслідування встановлені такі обставини.

04.05.2023 о 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 зайшов до приміщення аптечного пункту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись у приміщенні вказаного аптечного пункту ОСОБА_4 під прилавком розрахунку клієнтів побачив мобільний телефон «SAMSUNG» Galaxy A-10, модель «SM-A105 F», чорного кольору та вирішив здійснити повторне таємне викрадення зазначеного мобільного телефону. Реалізовуючи свій кримінально протиправний намір, ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні аптечного пункту, діючи повторно та умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з-під прилавку розрахунку клієнтів мобільний телефон «SAMSUNG» Galaxy A-10, модель «SM-A105 F» вартістю 2990 гривень. Надалі, ОСОБА_4 , поклав вказаний мобільний телефон до кишені куртки та вийшов з приміщення аптечного пункту, вчинивши тим самим крадіжку мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 . Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2990 гривень.

Ґрунтуючись на цих обставинах, слідчий зазначає про наявність у діях підозрюваного складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий у клопотанні зазначає про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки розуміє, що за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину загрожує реальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. ОСОБА_4 раніше судимий та скоїв правопорушення в період відбуття іспитового строку, а тому може продовжити злочинну діяльність. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує тяжкістю інкримінованого злочину, що обумовлює можливість застосування домашнього арешту. Зазначає, що враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення та поведінку підозрюваного після цього, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказав на наявність ризиків кримінального провадження. Підозрюваний в судовому засіданні не заперечує щодо обрання відносно нього домашнього арешту.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що 06.06.2023 ОСОБА_4 повідо млено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, виходячи із кваліфікації кримінальних правопорушень застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є законодавчо передбаченим.

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути враховані при обранні запобіжного заходу. За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практика ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана в клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Для визначення причетності ОСОБА_4 до подій вказаного кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено докази, надані сторонами, зокрема протокол огляду місця події, протокол допиту свідка ОСОБА_8 свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 , протокол огляду предмету, протоколами огляду відеозапису з камер відеоспостереження, висновком товарознавчої експертизи, протокол допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 , який свою провину визнав у повному обсязі, протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , який на місці показав та розказав обставини скоєної ним крадіжки, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_13 притягувався до кримінальної відповідальності та скоїв дане правопорушення в період відбуття іспитового строку. З урахуванням пояснень підозрюваного, а також долучених до клопотання матеріалів, суд погоджується із доводами прокурора про існування ризику спроб переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду та можливого вчинення іншого кримінального правопорушення. Отже, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження. Відсутність у підозрюваного чи близьких йому осіб грошових коштів унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді застави. Про обрання відносно підозрюваного особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до підозрюваного особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації. Отже, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, а також зобов`язавши його виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 193, 181 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_2 з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також виконувати такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора суду.

Ухвала діє до 01.08.2023 року.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 09.06.2023р. об 08.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1