Справа № 467/247/23
Провадження № 1-кп/467/71/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000021, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комунарськ Луганської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимість погашена в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2023 року о 10 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним відповідно до тимчасового посвідчення № 404 від 26 березня 2022 року, маючи звання солдата рядового складу та відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 173 від 13 лютого 2023 року визнаним придатним до проходження військової служби згідно Наказу Міністра оборони від 14 серпня 2008 року № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , отримав бойову повістку про відправку до військової частини № НОМЕР_1 Збройних Сил України, відповідно до якої мав прибути 14 лютого 2023 року о 14 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, військовослужбовець ОСОБА_4 , будучи призваним на військову службу за мобілізацією на особливий період та належним чином повідомлений про дату, час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 14 лютого 2023 року на 14 годину умисно не прибув, а залишився за місцем свого проживання. На підставі викладеного, ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та від призову на військову службу за мобілізацією, на особливий період, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року.

Допитаний у суді обвинувачений провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що на початку 2023 року він пройшов медичну комісію як військовослужбовець у званні рядового. 10 лютого 2023 року йому додому привезли працівники військкомату повістку та пояснили, що 14 лютого 2023 року він повинен з`явитися до військкомату для відправки до військової частини. Однак він за викликом до військкомату не прибув, поскільки зайшов у запій на тиждень, більше до військкомату не їздив. Не бажає бути призваним на військовому службу так як має хвору матір і велике господарство.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно положенням частини 1 статті 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Судом не встановлено обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що останній скоїв нетяжкий злочин, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, має погашену судимість та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства, вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час розгляду справи не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі: повістку про виклик 14 лютого 2023 року на 14 годину до ІНФОРМАЦІЯ_3 з подальшим відбуттям до команди № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , виписану на ім`я ОСОБА_4 , яка зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити там же на зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1