печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді скарги від 07.04.2023 року в рамках кримінального провадження №0000620,-

В С Т А Н О В И В :

26.04.2023 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді скарги від 07.04.2023 року в рамках кримінального провадження №0000620, з вимогою: «Зобов`язати заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 розглянути скаргу прокурору на незаконне затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000620 від 07.12.2022 року. Зобов`язати здійснити перевірку підстав та процедури затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, скаргу просить задовольнити. Прокурор в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. Тому, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого, прокурора на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України. Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, вказаний перелік є вичерпним. Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги. Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно. За вимогами пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, а не вчинення будь-яких дій. У разі оскарження затримання скарга сторони захисту може розглядатися як в окремому судовому засіданні, так і безпосередньо під час розгляду клопотання слідчого, прокурора про застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Зроблено висновок, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу сторони захисту на незаконне затримання незалежно від наявності рішення компетентного суду щодо застосування запобіжного заходу або звільнення особи з-під варти. В іншому випадку такі скарги залишаються поза межами судового контролю. Частина 1 ст. 206 КПК України передбачає, що кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Тому скарга на незаконне затримання має бути подана до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою. За ч. 2 ст. 304 КПК України, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді, вона повертається. Відтак, вимоги «Зобов`язати заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 розглянути скаргу прокурору на незаконне затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000620 від 07.12.2022 року. Зобов`язати здійснити перевірку підстав та процедури затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », не підлягають задоволенню, оскільки розгляд скарг на незаконне затримання не відноситься до компетенції прокурора. За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді скарги від 07.04.2023 року в рамках кримінального провадження №0000620, задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 100, 160-166, 167, 168, 170-174, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді скарги від 07.04.2023 року в рамках кримінального провадження №0000620 - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1