Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1079/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кленова Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працював неофіційно, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до подій раніше судимого:

1) 19.08.16 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.3, 70 ч.1, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 21.12.16 звільнення скасовано;

2) 18.10.17 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.1, 72 ч.5 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 13.11.19 після закінчення терміну покарання, на даний час також засудженого 04.01.23 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ст.395 КК України на 1 місяць арешту

засуджено:

- за ч.4 ст.185 КК України та з врахуванням ч.1 ст.69 КК України призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 січня 2023 року, більш суровим, призначених за цим вироком, визначено обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

Початок строку відбування призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 обраховувати з 13 березня 2023 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 755 грн. 12 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України судової товарознавчої експертизи (отримувач: ГУК у Жит. обл./ ТГ м. Житомир/24060300; банк отримувача: Казначейство України; ; рахунок UA4489 9998 0313 0101 1500 0006 797; код класифікації доходів: 24060300).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.

Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 01.02.23 до 12.03.23 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_7 29 грудня 2022 року близько 14 год. 00 хв. перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , помітив у кишені потерпілого ОСОБА_8 , який у стані алкогольного сп`яніння спав у одній із кімнат вказаної квартири, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A02S (SM-A025F/DS) 3/32Gb» в корпусі чорного кольору, та в цей час у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, у той же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_7 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, скориставшись тим, що ОСОБА_8 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав з його кишені мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A02S (SM-A025F/DS) 3/32Gb» в корпусі чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 2405 грн. 50 коп., чим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму. В подальшому ОСОБА_7 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнається винуватим, передбачена ч.4 ст.185 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2023 року в частині призначення йому покарання за ч.4 ст.185 КК України змінити, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Зазначає, що має молодий вік, вину у вчиненому злочині визнав, щиро розкаявся у вчиненому, потерпілий претензій до нього не має.

Разом з тим зазначає, що має знайому людину, яка готова взяти його на поруки. Крім того бажає вступити добровольцем до лав Збройних Сил України.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурор ОСОБА_9 просить вищевказану апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду, призначене на 29.06.2023р., не з`явився, будучи повідомленими належним чином. При цьому в телефонному режимі просив розглядати дане кримінальне провадження у його відсутність.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд вказаного кримінального провадження у відсутність потерпілого, який належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, вірно та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги в частині пом`якшення ОСОБА_7 міри призначеного судом першої інстанції покарання, слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами ст.50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо неврахування судом 1-ї інстанції усіх обставин кримінального провадження та призначення суворого покарання, колегія суддів визнає безпідставними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд дотримався загальних засад, передбачених ст.50, 65 КК України.

Так, при вирішенні даного питання судом першої інстанції враховано характер та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, яке відносяться відповідно до ст.12 КК України до категорії тяжкого злочину.

Судом також враховано особу винного, який вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, однак при цьому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних аналогічних злочинів, на час ухвалення вироку мав статус засудженого до арешту, зареєстрований у школі-інтернаті, де виріс, за місцем тимчасового проживання характеризується негативно, як особа, що зловживає алкогольними напоями, надходили скарги на поведінку.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнав вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом першої інстанції також враховано повернення майна потерпілому та відсутність претензій останнього до обвинуваченого.

Разом з тим, судом першої інстанції враховано й суспільну небезпеку скоєного злочинного діяння, вчинення злочину у період, коли держава страждає від збройної агресії російської федерації.

Врахувавши всі зазначені у їх сукупності обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість виправлення ОСОБА_7 без його ізоляції від суспільства і обґрунтовано призначив йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, за правилами ч.4 ст.70 КК України, яке буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень, мотивувавши таке рішення.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо призначеного покарання, в апеляційній скарзі не наведено, в судовому засіданні апеляційного суду апелянтом не надано.

Даних, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо призначеного покарання, а також свідчили про його явну несправедливість, та про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, за матеріалами кримінального провадження не встановлено, а доводи апеляційної скарги щодо таких обставин є безпідставними.

Доводи апелянта про можливість взяття його на поруки та бажання вступити добровольцем до лав Збройних Сил України, колегія суддів визнає безпідставними та такими, що не спростовують висновки суду щодо призначення виду та міри покарання.

Враховуючи наведені вище обставини, характер вчинення ОСОБА_7 злочину та дані, що його характеризують, колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляційної скарги щодо пом`якшення ОСОБА_7 міри призначеного судом першої інстанції покарання.

З урахуванням наведеного, призначене обвинуваченому покарання є справедливим і співмірним заходом примусу за вчиненим злочином та даними про особу обвинуваченого, що забезпечить виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження не допущено.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2023 року, щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: