Справа № 591/5936/19
Провадження № 1-кп/591/110/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 серпня 2023 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урожденця м.Хасавюрт республіки Дагестан, рф, особи без громадянства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, який працює робітником в КП «Спецкомбінат» м.Суми, не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2019 року ОСОБА_7 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому тимчасово мешкав, та разом із знайомим ОСОБА_9 вживав спиртні напої. ОСОБА_8 близько 14-00 год, проходячи повз вказаного подвір`я та побачивши раніше незнайомих йому ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , вирішив з`ясувати підстави перебування останніх на подвір`ї будинку. Надалі між ОСОБА_7 , з одного боку, та ОСОБА_10 , з іншого боку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_8 , залишивши територію будинку АДРЕСА_2 , та, перебуваючи на вулиці, продовжував висловлюватись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_7 . Обурившись поведінкою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 вийшов на вулицю, залишивши подвір`я будинку.

В подальшому, на вулиці, на деякій відстані від буд. АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла обопільна бійка, під час якої ОСОБА_7 завдав декілька ударів дерев`яною палицею по голові ОСОБА_8 , по закінченню якої ОСОБА_7 повернувся назад до будинку та ліг на диван.

Проте, ОСОБА_8 , будучи обурений поведінкою ОСОБА_7 та ображений на останнього, діючи з прямим умислом, схопивши руками шпатель, завдав ним декілька ударів в область шиї зліва ОСОБА_7 , заподіявши дві різані рани шиї, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, та, не зупинившись на вчиненому, схопивши руками кухонний ніж, завдав ним один удар ножом в область шиї зліва, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у виді колото-різаної рани шиї зліва, наскрізного поранення шийного відділу стравоходу, задньої стінки гортані, щитоподібного хряща, поранення зовнішньої яремної вени, які були небезпечними на момент заподіяння і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Після вчиненого ОСОБА_8 з місця вчиненого злочину втік, вчинивши всі дії, які вважав би необхідними для вчинення вбивства ОСОБА_7 , однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_8 , оскільки потерплому вчасно було надано невідкладну медичну допомогу та госпіталізовано до Сумської міської клінічної лікарні №5, де останній перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 29.07.2019 по 31.07.2019 та з 03.08.2019 по 13.08.2019.

В судовому засіданні ОСОБА_8 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково. Зазначив, що в день події він працював на кладовищі та пішов у найближчий колодязь набрати води. Коли повертався, то вирішив пройти коротшим шляхом, через подвір`я, щоб, користуючись нагодою, привітатись з товаришем. Коли зайшов на подвір`я, то товариша не було і він побачив, що за столом сидів раніше невідомий йому чоловік потерпілий ОСОБА_7 , який вживав їжу та спиртні напої. Між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 його словесно ображав, виражався нецензурно в його бік та намагався схопити ніж, що лежав на столі, але він перехопив цей ніж, після чого поклав потерпілого на стіл та приставив ніж, який тримав у правій руці, до горла ОСОБА_7 , вимагаючи, щоб останній «взяв свої образливі слова назад». ОСОБА_7 в цей час виривався та випадково натикнувся на ніж. Після цього він його відпустив та пішов з подвір`я, але почув як потерпілий крикнув йому « ОСОБА_11 », після чого останній підбіг та вдарив його дерев`яною палицею три рази по голові. Йому вдалось втекти. Він пішов до вагончика, в якому залишив свої речі та переодягнувся, коли прийшов на роботу, змив з себе кров, одягнув кепку та пішов до доньки додому, бо туди йому було ближче. До лікарні не звертався, а сам зашив собі рвану рану на брові. Наступного після події дня до нього прибули працівники поліції, які і повідомили йому, що ОСОБА_7 у лікарні з тяжкими ушкодженнями.

Колегією суддів були досліджені докази сторони обвинувачення, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, за допомогою яких встановлено цілий ряд обставин.

А саме, під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 30.07.2019 останній розповідав та відтворював події, але обставини, про які він зазначав під час досудового розслідування, різняться з тими обставинами, про які він зазначив у суді. Так, ОСОБА_8 продемонстрував як він в ході конфлікту взяв правою рукою зі столу ніж, деякий час потримав його, а в подальшому, в результаті штовхань він нахилив ОСОБА_7 на стіл та ножом, який знаходився в правій руці, наніс удар в ліву частину шиї, після цього, побачивши, що з шиї потерпілого йде кров, залишив ніж у дворі вказаного домоволодіння, де саме, не пам`ятає (а.с. 150-154 т.2). Тобто, фактично під час досудового розслідування ОСОБА_8 вказував на те, що умисно наніс удар потерпілому ножом в шию, а в суді він стверджував, що потерпілий сам випадково натикнувся на ніж під час бійки.

Згідно висновку експерта №593 від 04.09.2019 механізм утворення різаних ран не був продемонстрований ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту (а.с. 149 т.2). Тобто, вказаний доказ взагалі не підтверджує та не спростовує ані обставин, що зазначені в обвинувальному акті, ані обставин, які зазначав в суді обвинувачений.

Допитана в якості свідка донька обвинуваченого ОСОБА_12 розповіла суду, що пам`ятає, як в кінці липня 2019 року близько 17-00 год. до неї додому прийшов її батько весь побитий та одяг його був у крові, рани були на руках і на голові: біля вуха та рвана рана над бровою, яку потрібно було зашивати. Вони з чоловіком почитали в Інтернеті як зашити рану, після чого вона сходила до аптеки, купила необхідні ліки. Її чоловік зашив батьку рану, забинтував і батько ліг спати. На питання: «Що сталось?» батько відповідав, що не знає, просив поговорити про це завтра. В поліцію та швидку вони з чоловіком не зверталась, бо не знали, що відбулось і були побоювання, що батько щось накоїв. Хотіли вже зранку розібратись у всьому. Але вранці батька затримали працівники поліції.

Відповідно до акту медичного обстеження №498 від 01.08.2019 при огляді ОСОБА_8 були виявлені ушкодження: в лівій тім`яній ділянці зліва рана лінійної форми, в лівій скроневій ділянці садно неправильної овальної форми, у внутрішнього краю правої брови рана Л-подібної форми, на повіках правого ока синець, на верхній губі справа садно неправильної овальної форми, на задній поверхні грудної клітки, на рівні 10 ребра справа садна, в ділянці 1,2 п`ясних кісток лівої кисті набряк м`яких тканин, на передній поверхні правого коліна, верхньої та нижньої третини правої гомілки, передньої поверхні лівого коліна та середньої третини лівої гомілки садна (а.с. 155 т.2)

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що 29.07.2019 року він був з товаришем на ім`я ОСОБА_13 на рибалці, вони відпочивали у покинутому будинку, поряд з яким були ставки, вживали спиртне та смажили сало. Близько 13-00 год. на подвір`я, де вони відпочивали, зайшов обвинувачений, якого він раніше не знав. Спочатку він думав, що це товариш його знайомого, і вони разом почали випивати. Проте, в ході розмови з`ясувалось, що обвинувачений не знайома людина, тому він попросив його покинути подвір`я. Між ними почалась сварка, в ході якої вони обопільно лаялись нецензурно. Також потерпілий підтверджував те, що в ході такої словесної сварки він образив обвинуваченого словесно, що стало причиною бійки між ними. А коли бійка завершилась, то він пішов у будинок спати. Прокинувся від того, що обвинувачений на нього наскочив, подряпав йому шию шпателем, який тримав у руці, а коли він вибив шпатель з руки обвинуваченого, то останній схопив ніж, який лежав на столі та порізав йому шию зліва. Після цього він скинув з себе обвинуваченого, відштовхнувши його, та, тримаючи руками рану, з якої сильно лилася кров, побіг по вулиці. Він добіг до будинку, в якому розташоване ТОВ «Муссон», де впав на землю, втративши свідомість. Потім лікувався на стаціонарі в лікарні. Багатьох подробиць щодо обставин того дня він не пам`ятає в силу стану алкогольного сп`яніння та шоку, в якому перебував від того, що його порізали. Чи бив потерпілого палицею не пам`ятає. Від ушкоджень, які заподіяні шпателем, на шиї залишились шрами, але це були лише подряпини. Серйозні ушкодження були заподіяні ножом по горлу. Вважає, що виною всьому був алкоголь. В подальшому обвинувачений відшкодував йому шкоду в сумі 17500,00 грн. Претензій до нього він більше не має. Просив суворо не карати, не позбавляти волі обвинуваченого, оскільки ініціатором конфлікту був саме він.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 розповів, що наприкінці липня 2019 року він, знаходячись на своєму подвір`ї по АДРЕСА_2 почув крики, а коли вибіг на вулицю, то побачив, що на вулиці, біля будинку АДРЕСА_3 відбувається обопільна бійка між ОСОБА_8 , якого він знав раніше та який працював копальником на кладовищі, та високим молодим чоловіком років 25, який орендував на той час та тимчасово проживав у будинку АДРЕСА_2 . Він розмирив їх, відтягнувши одне від одного, після чого пішов до свого будинку і не знає, що відбувалось між ними далі. А через деякий час приїхала поліція, він виходив та надавав покази про ті події, очевидцем яких він був.

Згідно протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 30.07.2019 року свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вчинили бійку по вул. Березовий Гай в м.Суми, очевидцем якої він був (а.с. 131-138 т.2), а під час проведення за участю цього свідка слідчого експерименту, останній показав місце на узбіччі дороги, де він виявив двох чоловіків на ім`я ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що билися між собою, розмирив їх та сказав, що якщо вони не припинять бійку, то він викличе поліцію, а потім як він пішов до подвір`я АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 повідомив про бійку та попередив його, що якщо бійка продовжуватиметься, то він викличе поліцію. При цьому, звертав увагу на те, що саме молодий чоловік завдавав численних ударів обвинуваченому, який був старше нього та тілобудовою слабіше (а.с. 139-143 т.2).

В свою чергу ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту за його участю показав, що коли знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , то чоловік на ім`я ОСОБА_17 повідомив йому про бійку, яка відбувалась на вулиці між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Цей факт його налякав, тому він пішов до ставку, а коли повернувся, то побачив на ліжку в будинку калюжу крові, відразу після чого зібрав свої речі та попрямував до с.Бездрик Сумського району, де його виявили працівники поліції та доставили до відділку поліції (а.с. 144-148 т.2).

Під час судового розгляду допитати ОСОБА_9 не вдалось, оскільки останній помер.

Під час огляду приміщення чергової медичної сестри Сумської міської лікарні №5 було виявлено та вилучено одяг, в якому потерпілий був доставлений до лікарні, зі слідами речовини бурого кольору, що зафіксовано у відповідному протоколі огляду від 29.07.2019 (а.с. 82-84 т.2).

Під час проведення обшуку у домоволодінні АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено цілий ряд речей, у тому числі: недопалки, керамічна чашка зі слідами рідини бурого кольору, предмет зовні схожий на ніж з написом «Хортиця» зі слідами речовини бурого кольору, футболка, ковдри та тюль зі слідами речовини бурого кольору, мобільні телефони, вирізи з ковдр та зіскоби з речовинами бурого кольору, а відповідні відомості зафіксовано у протоколі обшуку (а.с. 86-95 т.2). При цьому, речі та предмети меблі зі слідами речовини бурого кольору були виявлені у самому будинку, а не на подвір`ї, а ніж зі слідами речовини бурого кольору в хащах біля хати.

В протоколі огляду місця події від 29.07.2019 року зафіксовано результати слідчої дії огляду ділянки місцевості неподалік будинку АДРЕСА_2 , де відбувалась бійка між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та предмети і речі, які були вилучені під час такого огляду, зокрема: листя дерева з наявними на них речовинами бурого кольору та дерев`яна палиця (а.с. 16-19- т.3).

Крім того, судом досліджено протокол огляду металевого вагону зеленого кольору, розташованого в м.Суми по вул.Березовий Гай, біля кладовища у районі 40 підстанції, в якому зафіксовано вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження, а саме: майку зеленого кольору, шорти чорного кольору, ганчірку та черевики, які мали забруднення з речовиною бурого кольору (а.с. 97-98 т.2, а с. 20-24 т.3).

Висновками експертів №754 від 14.08.2019, №757 від 16.08.2019 та №755 від 19.08.2019 встановлено групу крові та категорію видільництва потерпілого, обвинуваченого та свідка ОСОБА_9 (а.с. 26-33 т.3), а згідно висновків експертів №№758,759 від 03.09.2019, №760 від 29.08.2019, №761 від 04.09.2019, №763 від 30.08.2019, №764 від 30.08.2019 на речах, які вилучені з вагончику, на речах, які було вилучено у лікарні, на відтинку тканини з матрацу, штанах, фуфайці, на вирізці з тюлі, на чашці, на вирізу ковдри, на предметі схожому на ніж з написом «Хортиця», які було вилучено під час проведення обшуку у будинку, на листях з дерев, які було вилучено на місцевості неподалік будинку АДРЕСА_2 - є сліди крові, походження яких можливе у тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 , а також в цих слідах не виключається домішка крові ОСОБА_8 . Водночас, присутність в цих слідах крові від свідка ОСОБА_9 не одержано (а.с. 35-64 - т.3). Крім того, відповідно до висновку експерта №197 від 04.09.2019 на дерев`яній палиці, вилученій під час огляду ділянки місцевості неподалік будинку АДРЕСА_2 , слідів крові не виявлено, а походження поту на палиці можливо від змішування поту ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 66-69 т.3).

Відповідно до карти виїзду екстреної медичної допомоги потерпілий ОСОБА_7 був виявлений біля ТОВ «А-Муссон» з ножовим проникаючим пораненням шиї зліва та доставлений в хірургічне відділення СМКЛ №5 СМР (а.с. 130 т.2).

Згідно медичних карт стаціонарного хворого №7184 та №7340, а також - висновку експерта №549 від 03.09.2019 під час знаходження ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні СМКЛ №5 СМР з 29 по 30 липня 2019 року виявлені тілесні ушкодження: колото-різана рана шиї зліва, наскрізне поранення шийного відділу стравоходу, задньої стінки гортані, щитоподібного хряща, поранення зовнішньої яремної вени, дві різаних рани шиї зліва. При цьому, різані рани шиї утворилися від дії гострого предмету з ріжучими властивостями, колото-різана рана шиї з пораненням стравоходу, стінки гортані, щитоподібного хряща та яремної вени утворилися від дії гострого предмету з колюче-ріжучими властивостями, про що свідчить характер ушкоджень. У вказаних тілесних ушкодженнях не відобразилися ідентифікуючи ознаки травмуючих предметів та їх поверхні. Описані ушкодження могли утворитись при нанесенні ударів ножом або подібними предметами. Кількість травматичних впливів на менше трьох.

Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани, що супроводжувалось пошкодженням стравоходу, стінки гортані, щитоподібного хряща та яремної вени були небезпечними для життя та за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді різаних ран шиї кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. (а.с. 100-101 т.2).

Під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 розповідав та демонстрував, як вони з товаришем на ім`я ОСОБА_13 відпочивали на подвір`ї АДРЕСА_2 , як до них завітав чоловік, якого він раніше не знав, як між ним та чоловіком відбувся конфлікт, а потім бійка на вулиці біля будинку, яку бачив сусід. Повідомляв, що бив під час бійки обвинуваченого палкою декілька разів. Потім показав, як він після бійки пішов у будинок відпочивати, заснув і прокинувся від того, що відчув сильний удар шпателем по шиї, після чого йому вдалось відкинути шпатель в сторону, але обвинувачений дістав ніж, яким протикнув, а потім почав різати йому шию, демонструючи нанесення вказаних ударів на манекені. Потім показав, як відштовхнув обвинуваченого та побіг до приміщення ТОВ «Муссон», де втратив свідомість (а.с.102-110 т.2).

Згідно висновку експерта №592 від 04.09.2019 тілесні ушкодження: колото-різана рана шиї зліва та дві різаних рани шиї зліва могли утворитись від при нанесенні ударів шпателем та ножом в шию, як було зазначено потерпілим під час проведення слідчого експерименту, однак локалізація ушкоджень шиї зліва не відповідає локалізації продемонстрованих ударів в шию справа (а.с. 111 т.2).

Таким чином, вищезазначені докази в сукупності спростовують версію обвинуваченого про обставини події, яку він розповів, надаючи пояснення в суді. Зокрема, обставини про те, що бійка з використанням шпателю та ножа відбувалась на подвір`ї і що ОСОБА_7 випадково сам наштрикнувся на ніж спростовується:

-показами потерпілогота протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , згідно яких потерпілий лежав у будинку на ліжку, коли на нього з початку зі шпателем, а потім з ножом напав обвинувачений та завдав тілесних ушкоджень;

-протоколами огляду місця події та обшуку, висновками експертів, а також поясненнями свідка ОСОБА_9 під час проведення за його участі слідчого експерименту, відповідно до яких кров потерпілого після отриманих ушкоджень знаходилась на речах і предметах меблів в будинку, а не біля столу на подвір`ї;

-відомостями, що містяться в медичних картах стаціонарного хворого №7184 та №7340, а також - висновках експертів №549 від 03.09.2019 та №592 від 04.09.2019 щодо характеру ушкоджень та механізму їх нанесення, які спростовують версію щодо випадковості отримання ОСОБА_7 легких та тяжких тілесних ушкоджень.

Водночас, усі вищезазначені докази у сукупності підтверджують повністю такі обставини, які зазначені в обвинувальному акті:

-що 29.07.2019 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт та під час такого конфлікту ОСОБА_7 ображав словесно ОСОБА_8 , висловлюючись в його бік нецензурною лайкою;

-що в цей же день, після словесного конфлікту, на вулиці, на деякій відстані від буд. АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбулась обопільна бійка, під час якої ОСОБА_7 завдав декілька ударів дерев`яною палицею по голові ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, які зазначені в акті медичного обстеження №498 від 01.08.2019;

-що ОСОБА_8 , будучи обурений поведінкою ОСОБА_7 та ображений на останнього, після бійки прийшов у будинок, де на ліжку відпочивав потерпілий та завдав шпателем ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень та ножом тяжких тілесних ушкоджень шиї, які потерпілий лікував, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні СОКЛ №5 СМР у періоди з 29.07.2019 по 31.07.2019 та з 03.08.2019 по 13.08.2019;

-що після вчиненого ОСОБА_8 з місця вчиненого злочину втік, не звертався до поліції чи швидкої як з приводу нанесених потерпілому ушкоджень (хоча бачив такі ушкодження та кров на тілі ОСОБА_7 ), так і з приводу отриманих ним тілесних ушкоджень (хоча по характеру ушкоджень він сам потребував медичної допомоги).

Єдиною обставиною, яка не знайшла підтвердження в суді, через що була виключена судом з обвинувачення, - це те, що ОСОБА_9 брав участь у словесному конфлікті та у бійці, які відбувались між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Крім того, суд вважає, що сукупність таких обставин, які встановлені за допомогою досліджених в суді доказів, дають підстави стверджувати про те, що умисел обвинуваченого був направлений саме на заподіяння смерті потерпілому і відсутні підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч.1 ст.12 КК України, на якій наполягав захисник, а саме:

1) між бійкою, під час якої ОСОБА_8 отримав від потерпілого тілесні ушкодження, і моментом, коли обвинувачений напав на ОСОБА_7 , заподіявши останньому легких та тяжке тілесні ушкодження, пройшов проміжок часу;

2) знаряддя, яке використовував обвинувачений, а саме: спочатку шпатель, а потім, коли потерпілий вибив шпатель з рук обвинуваченого, то - кухонний ніж, очевидно було застосовано ОСОБА_8 до потерпілого, який в цей час відпочивав, для того, щоб цілеспрямовано заподіяти потерпілому удару по шиї. Тобто, обвинувачений обрав знаряддям вчинення злочину ніж, а тому була велика ймовірність того, що при його застосуванні можна заподіяти смерть людині;

3) спосіб, кількість, локалізація нанесення тілесних ушкоджень та поведінка ОСОБА_8 під час завдання тілесних ушкодженьтакож свідчить про те, що ОСОБА_8 мав намір позбавити потерпілого життя, будучи ображеним на останнього через те, що ОСОБА_7 завдав йому тілесних ушкоджень та словесно образив. Зокрема, те, що відразу обвинувачений цілеспрямовано розпочав заподіювати ушкодження потерпілому шпателем по шиї, а потім, не дивлячись на те, що ОСОБА_7 чинив опір, коли шпатель потерпілий вибив з рук останнього, то знову завдав удар у життєво необхідні органи потерпілого шию, але вженожом і тілесні ушкодження, що утворились від таких дій обвинуваченого (колото-різана рана шиї зліва, наскрізне поранення шийного відділу стравоходу, задньої стінки гортані, щитоподібного хряща, поранення зовнішньої яремної вени, дві різаних рани шиї зліва) були небезпечними для життя ОСОБА_18 . При цьому, як зазначалось вище, на момент заподіяння ударів ножом по шиї потерпілого бійка та сварка між потерпілим та обвинуваченим вже закінчилась, та потерпілий пішов і відпочивав у будинку, а, відповідно, вже ніякої загрози для обвинуваченого не представляв. Тобто, обвинувачений цілеспрямовано зайшов у будинок та завдавав ушкодження у життєво важливу ділянку тіла потерпілого і не міг не розуміти, що внаслідок таких його дій може настати смерть ОСОБА_7 . Тому покази обвинуваченого про те, що він не хотів вбивати, суд розцінює як спосіб, який обвинувачений обрав з метою уникнення відповідальності;

4) поведінка ОСОБА_8 відразу після заподіяння потерпілому тілесного ушкодження, також свідчить про те, що останній діяв з прямим умислом та бажанням, щоб настала смерть потерпілого. А саме: не дивлячись на те, що з шиї потерпілого лилася кров, обвинувачений не вжив заходів задля збереження життя останнього, адже не надав йому жодної допомоги, не викликав медичну допомогу, а, навпаки, пішов з місця вчинення злочину та почав вживати заходи, направлені на приховування своєї причетності до його вчинення: побіг до вагончику, зняв з себе закривавлені речі, змив з себе кров, пішов не до себе додому, а до своєї доньки. Крім того, не дивлячись на те, що потребував медичної допомоги, до лікарні не звернувся, а змусив доньку та її чоловіка надавати йому медичну допомогу, хоча останні не мали ані спеціальних знань, ані досвіду щодо проведення операцій;

5) причиною припинення злочинних дій була не поведінка ОСОБА_8 , а -активний опір потерпілого, який будучи молодшим за віком ніж обвинувачений та сильнішим тіло будовою порівняно з останнім, зміг відштовхнути ОСОБА_8 та, тримаючи рану рукою, вибіг з будинку.

Отже, сукупність всіх обставин вчиненого: характер, послідовність дій ОСОБА_8 , його поведінка до та після вчинення злочину, локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого та механізм їх спричинення, знаряддя злочину, причини припинення злочину, свідчать про спрямованість його дій саме на досягнення бажаного результату смерті потерпілого, і дають підстави стверджувати, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого та вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть смерть ОСОБА_7 , однак смертельний наслідок не настав лише через обставини, які не залежали від його волі, зокрема тому, що потерпілий вчинив опір, втік від обвинуваченого та йому встигли надати невідкладну медичну допомогу.

Тобто, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 доведена в повному обсязі та його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на вбивство потерпілого ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений вчинив закінчений замах на особливо тяжкий злочин.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

До пом`якшуючих обставин суд вважає за необхідне віднести: добровільне відшкодування обвинуваченим заподіяної потерпілому шкоди (а.с. 243-250 т.2), похилий вік ОСОБА_8 , а також вчинення останнім кримінального правопорушення під впливом агресивної поведінки з боку потерпілого, яка передувала події злочину, а саме: щодо образ, які лунали від потерпілого на адресу обвинуваченого, а також завдання потерпілим тілесних ушкоджень обвинуваченому.

Характеризуючи особу ОСОБА_8 слід зазначити, що він є пенсіонером, але офіційно працює, несудимий, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання, згідно висновку судово-психіатричного експерта №374 від 22.08.2019 як на момент вчинення злочину, так і на даний час він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 223-228,237-239 т.2)

Враховуючи сукупність зазначених обставин, виходячи з наявності таких обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: добровільне відшкодування обвинуваченим заподіяної потерпілому шкоди, похилий вік ОСОБА_8 , вчинення останнім кримінального правопорушення під впливом поведінки з боку потерпілого, яка передувала події злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який є не судимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, є пенсіонером, офіційно працює, позитивно характеризується, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України і призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.115 КК України, - у виді позбавлення волі.

Разом з цим, при призначенні покарання суд вважає за необхідне врахувати дії і поведінку ОСОБА_8 , яку він демонстрував на стадії досудового розслідування і під час судового розгляду, зокрема, просив пробачення у потерпілого, відвідував останнього в лікарні, добровільно відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, що свідчить про те, що він жалкує про вчинене. Крім того, суд бере до уваги те, що дії ОСОБА_8 не призвели до невідворотніх наслідків, водночас його поведінка, яку він демонструє після події, вже протягом 4 років, дає підстави стверджувати, що на сьогоднішній день обвинувачений не представляє суспільної небезпеки.

І, враховуючи сукупність зазначених обставин, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, беручи до уваги позицію потерпілого у справі, який неодноразово в суді наголошував на тому, що претензій до обвинуваченого не має, пробачив його, просив суд суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти останнього волі, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому є доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_8 виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку і переконання суду таке покарання обвинуваченому ОСОБА_8 буде необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд також виходить із положень ст. 50 КК України, яка передбачає, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених. А можливість виправлення існує і про це свідчить поведінка обвинуваченого, яку він демонструє після скоєного. При цьому відсутні будь-які обставини, які б заважали йому вести гідний спосіб життя, не вчиняючи кримінальні правопорушення. В цій ситуації визначення іспитового строку на думку суду відповідатиме меті та дієвості кримінального провадження, оскільки впродовж цього терміну, обвинувачений дійсно матиме можливість остаточно довести своє виправлення та відсутність підстав для реального відбування покарання.

До того ж, при вирішенні питання стосовно можливості застосування іспитового строку, суд виходить і з ситуації, яка скалась в країні внаслідок збройної агресії РФ проти України, під час якої, з огляду на позитивну репутацію особи, на думку суду ОСОБА_8 в цей час здатен принести більше користі суспільству при його перебуванні на волі ніж навпаки.

Прокурором в інтересах держави в особі Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради подано позов про стягнення з ОСОБА_8 витрат на лікування потерпілого від злочину на суму 8524,22 грн., який мотивовано тим, що внаслідок злочину, який вчинив ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим лікувався в Сумській міській клінічній лікарні №5 та на його лікування було витрачено зазначену суму. Оскільки ОСОБА_8 у добровільному порядку вказану суму витрат не відшкодував, то на підставі ст.1206 ЦК просив стягнути з нього на користь Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради суму, що витрачена закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого (а.с.23-25 т.1).

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Цивільний відповідач ОСОБА_8 у судовому засіданні вимоги позову визнав.

Суд, вислухавши учасників процесу вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню, виходячи з таких обставин.

За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину (ст. 1206 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (далі Прядок).

Пунктом 3 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Згідно вказаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

У даному випадку, судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, завдав шкоду здоров`ю потерпілому ОСОБА_7 , у зв`язку з чим останній лікувався в СМКЛ №5 СМР. Крім того, на підтвердження обставин позову прокурором надано розрахунок витрат затрачених на лікування потерпілого (а.с.229,240,241 т.2).

Між вказаними витратами та діянням ОСОБА_8 є причинний зв`язок, відтак зазначені кошти мають бути стягнуті з відповідача для зарахування на користь Департаменту фінансів, економіки та інвестиції СМР.

Відповідно до ст.ст.100,174 КПК України слід скасувати арешт та вирішити долю речових доказів (а.с. 85,97-99, 126, 129,130,156,222 т.2).

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання за цим законом із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради витрати понесені на лікування потерпілого в сумі 8524,22 грн.

Скасувати арешт з речових доказів, який було накладено ухвалами слідчих суддів Ковпаківського районного суду м.Суми, а їх долю вирішити таким чином:

-чоловічу сорочку, труси та спідню білизну, що були вилучені у лікарні; 9 недопалків, скляна чарка, керамічна чашка, 2 предмети схожі на ножи, футболка, тюль, металеве лезо без рукоятки, зіскоби, вирізи, паперові згортки з рослинною речовиною зеленого кольору, джинсові штани, що були вилучені на території домоволодіння АДРЕСА_2 ; майка, шорти, ганчірка, черевики, які належать ОСОБА_8 та були вилучені у металевому вагончику біля 40 підстанції, -що зберігаються в камері схову речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, - після набрання вироком законної сили знищити;

-мобільний телефон марки Nokia та мобільний телефон Samsung, що належать потерпілому ОСОБА_7 та зберігаються в камері схову речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, після набрання вироку законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_7 ;

-медичні карти стаціонарного хворого №7184 та №7340 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зберігаються в матеріалах судової справи на а.с. 156- т.2, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю Сумській міській клінічній лікарні №5 Сумської міської ради;

-карту виїзду екстреної медичної допомоги №341, яка зберігається в матеріалах судової справи на а.с. 130 т.2,- після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю КЗ СОР СОЦЕМД та МК.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Судді