Справа № 738/373/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/453/23
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові (в режимі відеоконференції) справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2023 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

з участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7

захисника-адвоката - ОСОБА_8 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно з яким, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046- VIII (пряма дія Закону №2046- VIII) (пункт 107 постанови).

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_6 вчинив злочин у листопаді 2018 року та був затриманий 28 листопада 2018 року, тобто вже після набрання чинності Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, винести нову, якою задовольнити його клопотання.

В обґрунтування доводів зазначив, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та постановленою з порушенням Конституції України, Конвенції про захист прав людини та кримінального кодексу України.

Вказує, що він засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року, який залишено без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року, за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі. Вказаним вироком суду визначено, що строк відбування покарання обчислюється з 30 липня 2020 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк тримання його під вартою з 28 листопада 2018 року по 29 липня 2020 року включно. Вирок суду набрав законної сили 01 листопада 2022 року. Враховуючи те, що з 28 листопада 2018 року по 01 листопада 2022 року він перебував під вартою в слідчому ізоляторі, посилаючись на частину 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року за №838-VIII, вважає, що йому необхідно зарахувати в строк покарання вказаний строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник-адвокат підтримав апеляційну скаргу засудженого та просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги засудженого, просив залишити її без задоволення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, прокурора, захисника-адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого частина п`ята статті 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Відповідно до матеріалів справи, вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з 30 липня 2020 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 у строк відбування покарання зараховано строк тримання його під вартою з 28 листопада 2018 року по 29 липня 2020 року включно. Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, 28 листопада 2018 року.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року набрав законної сили 01 листопада 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду 1 інстанції про відсутність підстав для зарахування засудженому у строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду 29.08.2018 року під час розгляду справи №663/537/17 надала правовий висновок щодо застосування норми ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Суд вказав, що один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі застосовується, зокрема, якщо особа вчинила злочин у період з 24.12.2015 року до 20.06.2017 року (включно) (пряма дія Закону № 838-VIII).

Отже, обов`язковою умовою для застосування норми ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VIII - є момент вчинення злочину, а саме період з 24.12.2015 року до 20.06.2017 року (включно) (пряма дія Закону № 838-VIII).

З оскаржуваного вироку встановлено, що засуджений ОСОБА_6 вчинив злочин у листопаді 2018 року та був затриманий 28 листопада 2018 року, тобто вже після набрання чинності Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, за таких підстав, колегія суддів погоджується з думкою суду 1 інстанції про те, що строк попереднього ув`язнення не може зараховуватися за правилами ч. 5 ст. 72 КК України у редакції, що діяла до 20.06.2017 року включно (день за два), а зараховується день за день.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухвали, колегія суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2023 року, якою ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4