Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2303/21

Номер провадження: 1-кп/511/49/23

24 липня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законного представника потерпілих ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в режимі відеоконференцз"язку кримінальне провадження № 0000784, внесене до ЄРДР від 20.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , попираючи норми моралі, встановлені в суспільстві та правові засади, перебуваючи з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцяти років, у сімейних відносинах, свідомо використовуючи довіру, авторитет та вплив на малолітню особу, особливо вразливу щодо неї ситуацію неспроможність чинити опір та залежність становища, вчинив ряд статевих злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості стосовно останньої.

Так статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальної цінністю.

Відповідно до ч.1 ст.3, ч.1 ст.16 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини та жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність.

Статтею 20 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-УІІІ, зокрема пунктом 15 ч.І ст.1 Закону визначено, що сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Так, у період часу з 2018 року по 03.04.2021, у с. Єгорівка, Роздільнянського району, Одеської області спільно мешкали ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах та маючи спільну дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, з ними спільно проживали діти останньої, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У невстановлений час, у невстановленому місці, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення фізичних дій, поєднаних з сексуальним насиллям над малолітньою ОСОБА_8 , пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло останньої, достовірно знаючи про те, що вона не досягла чотирнадцяти років та визначивши її об`єктом власних злочинних посягань.

З метою реалізації своїх злочинних намірів, у 2019 році, більш точний час та дата під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 почав розповідати малолітній ОСОБА_8 про статеві відносини між людьми, їх зміст та дії, які вчиняються при цьому, таємність вчинення, не повідомляти сторонніх про їх наявність тобто шляхом психологічного впливу на останню, схилив потерпілу до вчинення дій, направлених на задоволення власної статевої пристрасті.

Таким чином, ОСОБА_4 , створив сприятливі умови (місце, час, спосіб) для вчинення злочину та інших обставин, необхідних для реалізації своїх злочинних намірів.

Так, у період часу з 2019 року по 05.04 2021 року, більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена, систематично у різний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи у різних місцях Роздільнянського району Одеської області, а саме: в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в лісосмугі, що біля с. Єгорівка, на мосту при в`їзді в с. Єлизаветівка, Роздільнянського району, Одеської області та інші, більш точні місця в ході досудового розслідування не встановлені, які виключають викриття його дій сторонніми особами, свідомо використовуючи довіру, авторитет та вплив на малолітню ОСОБА_8 , особливо вразливу щодо неї ситуацію, неспроможності чинити опір та залежність становища, неодноразово, шляхом вчинення фізичних дій, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не досягла чотирнадцяти років, вчиняв відносно неї дії сексуального характеру шляхом оголення як статевих органів останньої так і власного статевого органу, демонструючи його потерпілій, вагінально проникаючи в тіло останньої, викликаючи тим самим власне статеве збудження та у послідуючому отримуючи при цьому статеве задоволення.

Крім того, під час вчинення вказаних дій ОСОБА_4 , оголяв тіло потерпілої, поєднував свої дії із схилянням малолітньої ОСОБА_8 до стимуляції належного йому статевого органу, неодноразово торкався ним до різних частин тіла останньої, у тому числі і статевих органів, намагався проникнути до анального отвору, шляхом піднесення статевого органу до роту ОСОБА_8 схиляв її до орального статевого акту, а також шляхом вагінального проникнення пальцями рук, викликаючи тим самим у неї неприємні відчуття, внаслідок чого у малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 порушено цілісність дівочої перетинки.

Так 05.04.2021 року у ранковий час доби, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , з метою власного статевого задоволення, скориставшись, що малолітня ОСОБА_8 спить, оголив нижню частину її тіла і повернувши її на живіт, оголив нижню частину свого тіла, після чого почав притискати власні геніталії до оголених сідниць малолітньої ОСОБА_8 , викликаючи при цьому власне статеве збудження та у послідуючому отримуючи статеве задоволення, спричиняючи при цьому потерпілій фізичний біль та викликаючи моральні страждання.

Однак, під час вказаних подій, був викритий ОСОБА_11 , припинив свої дії та покинув місце скоєння кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.152 КК України як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Крім того, ОСОБА_4 попираючи норми моралі, встановлені в суспільстві та правові засади, перебуваючи з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є неповнолітнім у сімейних відносинах, свідомо використовуючи довіру, авторитет та вплив на неповнолітню особу, особливо вразливу щодо нього ситуацію неспроможність чинити опір та залежність становища, вчинив статевий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості стосовно останнього.

Так, у невстановлений час, у невстановленому місці у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення фізичних дій поєднаних з сексуальним насиллям над неповнолітнім ОСОБА_10 , не пов`язаних із проникненням в тіло останнього, достовірно знаючи про те, що він є неповнолітнім та визначив його об`єктом власних злочинних посягань.

З метою реалізації своїх злочинних намірів, на початку літа 2020 року, більш точна дата під час досудового розслідування не встановлені, у вечірній час, точний час під час досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 який перебував за адресою: АДРЕСА_2 та знаходився у стані алкольного сп`яніння, виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті шляхом вчинення сексуального насилля над ОСОБА_10 .

Достовірно знаючи, що всі мешканці, які спільно проживають за вказаною адресою сплять, має місце обстановка, яка виключає викриття його дій сторонніми особами та той факт, що ОСОБА_10 починає засинати, тобто рівень його активності та усвідомлення дій, які відбуваються з ним понижений, тобто створилися прийнятні умови (місце, час, спосіб) вчинення злочину та інших обставин, необхідних для реалізації його злочинних намірів.

ОСОБА_4 ліг у ліжко до ОСОБА_10 та почав руками обіймати його, лежачи на боку і притискаючи міцно до себе. Після чого, ОСОБА_4 зняв з себе та ОСОБА_10 спідню білизну почав притискатися геніталіями до оголеного тіла викликаючи тим самим власне статеве збудження та у послідуючому отримуючи при цьому статеве задоволення, не проникаючи при цьому в тіло останнього. Злякавшись дій ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_10 вирвався та втік до ванної кімнати, а останній покинув місце скоєння кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 153 КК України, як вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинені таких діянь щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та стосовно неповнолітньої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому обвинуваченні не визнав та в судовому засіданні дав наступні покази. Так в 2017 році він познайомився з потерпілою ОСОБА_12 . Працювали разом в барі, після цього за ініціативою ОСОБА_13 почали зустрічатися, вона звабила його інтимними фото. З 2018 року стали жити разом і у них народилася донька ОСОБА_14 . Коли зійшлися, проживали спочатку в неї по АДРЕСА_2 , разом з її з матір`ю ОСОБА_11 . Також з ними проживали діти ОСОБА_12 - син ОСОБА_15 та донька ОСОБА_16 . В нього склалися гарні стосунки з дітьми, він займався їх вихованням, вирішував їх побутові проблеми . Станіслав багато часу проводив з ним, допомагав йому в гаражі з ремонтом автотехніки. Однак у ОСОБА_12 були постійні конфлікти з матір`ю, тому ОСОБА_17 запропонувала перейти жити до нього на АДРЕСА_1 , де в нього і його матері є будинок і жити там. Тоді вони стали проживати в його будинку. Він в цей час працював в охороні на ринку 7-й км в м.Одеса, їздив на роботу.

Також розповідав, що в період їх спільного проживання від дітей ОСОБА_16 та ОСОБА_15 йому стало відомо що біологічний батько ОСОБА_18 в період його спільного проживання з ОСОБА_12 домагався обох дітей.

Так ОСОБА_16 йому розповідала, що саме ОСОБА_19 роздягав її та торкався її статевих органів руками, коли вони жили разом, при цьому п"яний бив їх та виганяв з дому, а ОСОБА_15 розповідав, що саме ОСОБА_19 вивозив його до лісу та роздягав його там. Він розповідь ОСОБА_16 записував на диктофон телефона і сказав ОСОБА_12 , що про це потрібно заявити до поліції, однак ОСОБА_13 заборонила йому це робити, а запис розмови видалила з телефона. При цьому сама ОСОБА_12 розповідала йому, як колишній її чоловік ОСОБА_19 застосовував домашнє насилля до неї і дітей, бив їх, ламав меблі та бив посуд, а тому вона його вигнала.

За час спільного проживання він весь час позичав ОСОБА_12 гроші, а потім поїхав в Польщу на заробітки в кінці 2019 року. Приїхав в січні 2020 року.

Приїхав з Польщі, після чого вирішив піти в рейс, так як має спеціальність моряка, ОСОБА_13 відмовляла його, пропонувала йому заробляти гроші сексом, він відмовився. Коли він був в рейсі, то висилав зароблені гроші на картку , і просив ОСОБА_12 гроші передавати його матері, однак коли в грудні 2020 року він прийшов з рейсу у нього грошей на картці не було, ОСОБА_13 всі зняла і витратила. З цього часу у них почалися сварки в сім`ї.

Крім цього, ОСОБА_12 весь час його ревнувала до інших жінок, так як вона старша за нього за віком. Стверджував, що під час спільного проживання він дізнався, що ОСОБА_13 займалася проституцією. Тому в лютому 2021 році він пішов від неї та став проживав у власному будинку по АДРЕСА_1 один. Однак ОСОБА_12 запропонувала йому бачитися з їх донькою і він став знову приїжджати до ОСОБА_12 , щоб погратися з донькою ОСОБА_20 і з кінця лютого 2021 року вони знову стали жити з ОСОБА_12 разом.

Між тим в березні 2021 року в них погіршилися стосунки і він вирішив піти від ОСОБА_12 . Сказав їй, що вона повинна повернути зароблені ним в рейсі гроші. Дізнавшись про це, вона стала йому погрожувати, що посадить його до в`язниці . Між тим він вже прийняв рішення йти від неї і в кінці березня він вже проживав один на вул.Тенистій у своєму будинку. 02.04.2021 року був вдома, 03.04.2021 року був на роботі і 05.04.2021 року був вдома на Тенистій . В будинку свідка ОСОБА_22 в той день він не був, так як припинив спілкування з ОСОБА_13 з 23 березня 2021 року, що також підтверджується наданим з його телефону скріншотом про заблокування номеру ОСОБА_12 . Про це свідчать надані ним скриншоти переписки з його знайомими, по яким видно, що він висилає йому фото власного мотоцикла, який в нього знаходився в його будинковолодінні. Ввечері до нього приїхав ОСОБА_15 і привіз ноутбук.

Вважає, що ОСОБА_12 після того як він пішов від неї, почала йому мстити, задіяла дітей, оскільки вона все життя жила в боргах і оговоривши його збиралась знову заробити гроші. Тому діти дали неправдиві свідчення про те, що він їх домагався та примушував до статевих відносин. Також вважає, що неправдиві покази в суді дала і свідок ОСОБА_22 , так як 5 квітня 2021 року він в її будинку вже не проживав.

Йому відомо, що ОСОБА_12 займається проституцією, крім цього вона весь час з дітьми та з матір`ю дивляться передачі на українських каналах про сексуальне насилля, а тому діти могли використати отриману в такий спосіб інформацію, коли оговорили його.

Він до дітей ніякого насилля не застосовував, навпаки, діти скаржилися йому на ОСОБА_12 , ОСОБА_23 хотів втекти з дому і він його відговорив. Він ніколи не катав ОСОБА_16 у власному автомобілі одну, не показував фільми з розпустними діями. Навпаки ОСОБА_16 сама брала у нього телефон потайки. Він дійсно переглядав відео під назвою «Тато займається з дочкою сексом» , однак на тому відео зображені дорослі люди.

Між тим, не зважаючи на те, що обвинувачений свою провину не визнав, суд прийшов до висновку, що його винуватість у інкримінованих злочинах за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними показаннями учасників процесу та доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Зокрема заявою від 20 квітня 2021 року про вчинення злочину, поданою законим представником ОСОБА_7 до Слідчого управління ГУНП в Одеській області, в якій вона повідомила правоохоронні органи про те, що відносно її малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з боку ОСОБА_4 вчинено дії сексуального характеру, що підтверджується копією даної заяви, зареєстрованої в СУ ГУНП в Одеській області в журналі реєстрації заяв та повідомлень за №3812 від 20.04.2021 року (а.с.95 т.2) і відповідно рапортом старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 20.04.2021 року, яким повідомлено керівника СУ ГУНП в Одеській області про надходження даної заяви для прийняття рішення відповідно до ст.214 КПК України. (а.с.94 т.2)

Копією наявного у справі свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого на підставі актового запису про народження №23 від 25.092009 року з якого встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьки- мати ОСОБА_24 , відомості про батька записані зі слів матері . (а.с.104 т.2)

Також заявою від 15.09.2021 року ОСОБА_7 до Слідчого управління ГУНП в Одеській області, в якій вона повідомила правоохоронні органи про те, що відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з боку ОСОБА_4 вчинено дії сексуального характеру, що підтверджується копією даної заяви. (а.с.12 т.3) і відповідно рапортом старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 15.09.2021 року повідомлено керівника СУ ГУНП в Одеській області про надходження даної заяви для прийняття рішення відповідно до ст.214 КПК України. (а.с.93 т.3)

Даними свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданого на підставі актового запису про народження №25 від 31.07.2006 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьки - мати ОСОБА_24 , відомості про батька записані зі слів матері.(а.с.15 т.3)

Показами в судовому засіданні законного представника неповнолітніх потерпілих їх матері ОСОБА_7 , яка суду показала, що саме вона 20 квітня 2021 року, а потім і 15.09.2021 року повідомила правоохоронні органи про скоєні відносно її дітей злочини, коли про це дізналася із розповіді доньки ОСОБА_16 та своєї матері ОСОБА_22 . Останні їй розповіли, що її співмешканець ОСОБА_4 вчиняв на протязі тривалого часу насильницькі дії щодо її доньки ОСОБА_16 , використовуючи її малолітній вік і залякавши її .

Вона має трьох дітей - сина ОСОБА_25 , біологічним батьком якого є ОСОБА_26 і з яким вона не проживала, доньку ОСОБА_8 , батьком якої є ОСОБА_27 , з яким вона проживала спільно, однак потім вони розійшлися, так як той випивав. В свідоцтвах про народження дітей відомості про їх батьків зазначені з її слів.

Третя дитина - ОСОБА_28 , батько її ОСОБА_4 . З ОСОБА_4 проживала на протязі чотирьох років , донька ОСОБА_14 у них народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Проживали вони то в квартирі її матері ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , це колишній гуртожиток, де у матері є власна квартира. Періодично проживали на АДРЕСА_1 у будинку матері ОСОБА_4 . В перші роки життя в них були дуже добрі в сім`ї відносини, ОСОБА_4 подружився з її дітьми, піклувався про них, багато проводив з ними часу. Потім вона завагітніла і відношення до неї у ОСОБА_4 змінилося, за п`ять місяців до народження дитини він побив її вагітну за те, що вона без дозволу взяла його мобільний телефон.

Після цього він ще двічі бив її, погрожував рушницею, це було в присутності дітей, розстріляв на очах дітей із рушниці басейн, який купили дітям на аліменти ОСОБА_29 , батька ОСОБА_16 .

Станом на 05 квітня 2021 року вони всі разом проживали в квартирі її матері, вона разом з сином ОСОБА_15 поїхала до м. Одеси на роботу, вона працює по найму та прибирає приватні будинки та квартири. Вдома залишилися з її матір`ю діти . Вона приїхала з сином ввечері біля 16- 17 години, ОСОБА_4 вдома не було, потім він прийшов і почав збирати в будинку власні речі , а їй сказав , що вони переїжджають жити до його будинку на вулицю Тенисту, так як тут йому не комфортно. І вперше за весь період проживання їй сказав, що вона якщо хоче може з ним не їхати. Раніше, коли вона хотіла від нього піти, вчинив сварку і погрожував їй , що вона так просто від нього не піде, бив її.

Однак вона вирішили разом з ним та дітьми переїхати на Тенисту , однак коли вона запропонував доньці ОСОБА_16 збирати речі, то та відмовилася. Вони домовилися, що вранці вона приїде по неї.

На наступний день 06.04.2021 року ОСОБА_4 вів себе якось незвично, догоджав їй у всьому, допомагав їй виконувати домашню роботу. Між тим вона пішла до матері, так як та їй подзвонила, де мати та її донька їй все розповіли. Вона була шокована розповіддю доньки і вирішила будь за що викрити цю історію, однак боячись за життя матері та дітей, спочатку втекли із села та винайняли інше житло, щоб ОСОБА_4 не міг їх знайти. Після цього 20 квітня 2021 року вона пішла до поліції та повідомила про злочин щодо її доньки. Донька розповіла їй все детально, вона співставляла її покази іншими обставинами їх життя. ОСОБА_4 певнив її, що все, що він робить роблять так і інші батьки. Однак потім став робити їй боляче і все частіше вступав з нею в статеві відносини і вона вже не могла більше терпіти. Матері не розповідала, тому що він залякав її, що позбавить її життя, і що мати може померти від крововиливу. Пройшов час і син ОСОБА_15 , сказав, що він також хоче піти до поліції та розповісти ще про один злочин ОСОБА_4 .

Також повідомила суду, що ОСОБА_4 обмовляє батька ОСОБА_18 , той не чіпав її дітей і власну доньку ОСОБА_16 , все це вигадки обвинуваченого, який боячись бути викритим, вже готував ці історії наперед. Діти їй повідомили, що такого не було. ОСОБА_19 випивав і вчиняв домашнє насилля , однак він вчиняв саме сварки, тому вони і розійшлися. Після цього періодично він висилав доньці аліменти, але це бісило ОСОБА_4 , він по телефону йому погрожував, пропонував зустрітися один на один.

Показами допитаного у судовому засіданні в режимі відеоконферензв`язку неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 в присутності законного представника ОСОБА_7 та за участю адвоката ОСОБА_31 , який суду показав, що його мати ОСОБА_12 біля трьох років проживали разом з ОСОБА_4 однією сім`єю. В нього спочатку склалися добрі стосунки з ОСОБА_4 . Так влітку 2020 року вони проживали по АДРЕСА_2 . Одного дня, він точно дату не пам`ятає, так як на той час нікому про це не розповів, ОСОБА_4 прийшов додому п"яний, зайшов до кімнати, в якій він спав. Він вже майже засинав, був одягнений лише в нижню білизну. ОСОБА_4 був в шортах. Спочатку він роздягнувся сам, ліг в ліжко голий та зняв з нього труси. Після чого намагався вступити з ним в статевий акт, але не зміг, так як він проснувся, швидко встав з ліжка і пішов до туалету. Коли повернувся, то ОСОБА_4 уже в кімнаті не було.

Він нікому не розповідав про ситуацію вночі, так як боявся за своє життя та за життя матері. ОСОБА_4 конкретно йому не погрожував після цього, однак коли вони на наступний день їхали в автомобілі з метою його залякування розповів йому про те, що він вже вбивав людей в своєму житті, був під вартою. До того ж він знав, що у ОСОБА_4 є рушниця. Так ОСОБА_4 , проживаючи з його матір`ю, допускав відносно неї насилля, погрожував також матері зброєю та бив її. Коли він намагався за матір заступитися, то міг вдарити і його. Такі дії відносно нього ОСОБА_4 вчинив один раз. Про його стосунки з ОСОБА_16 йому не було відомо нічого, однак він підтвердив, що ОСОБА_4 часто їздив з ОСОБА_16 один, казав, що в магазин, його з собою не брали, а він залишався в гаражі на вул.Теністій. Це було в основному влітку. Спочатку ОСОБА_4 йому сподобався, йому було з ним цікаво, допомагав йому в гаражі, вони багато часу проводили разом. Однак після конфліктів в сім`ї та такої поведінки його він перестав відноситися до нього як до людини.

Також на запитання учасників процесу додатково пояснив, що на той час, коли відбулися ці події з ним, вони жили по АДРЕСА_2 , в будинку бабусі ОСОБА_22 , в ньому три кімнати та гостинна. Він спав в одній із кімнат, ОСОБА_4 спав в гостинній, а його мати з дівчатками в іншій спальні, а в одній із кімнат бабуся ОСОБА_22 . В ту ніч всі були вдома і вже спали. Коли ОСОБА_4 ліг біля нього голий та роздягнув в його, то він відчув як той притискається до нього статевими органами і намагався вчинити статевий акт . Однак він безперешкодно встав з ліжка і пішов до туалету, ОСОБА_4 його не утримував.

Також показав додатково, що на початку квітня 2021 року вони всі разом проживали по АДРЕСА_2 , в тому числі і ОСОБА_4 . Однак конкретно де він був 05 квітня 2021 року він згадати не може. Щодо того, що начебто його колись домагався ОСОБА_19 це неправда, він ніколи про таке не розповідав нікому і такого не було .

У суду не має сумнівів в достовірності показів потерпілого ОСОБА_10 у суді, виходячи ще й з того, що неповнолітній ОСОБА_10 був допитаний в якості потерпілого слідчим відповідно до вимог ст.226,227,232 КПК України 17.09.2021 року за участю законного представника та психолога, під час якого повідомив про вчинення відносно нього злочину і насильницьких дій з боку ОСОБА_4 і стенограма цього допиту залучена до справі постановою слідчого в якості речового доказу у справі (а.с.32 т.3)

Висновком судової психологічної експертизи №21 -3872 від 13 серпня 2021 року з відеозаписом , відповідно до якого під час дослідження стенограми допиту потерпілого ОСОБА_10 від 17.09.2021 року, експертами підтверджено законність даної слідчої дії, під час якої він повідомив про злочин та розповів про обставини його вчинення, він відповідає європейським вимогам щодо опитування дітей і неповнолітніх. Комунікативна діяльність неповнолітнього ОСОБА_10 під час проведення слідчої дії має задовільний рівень діалогової активності та ініціативності, відповіді мають ознаки автентичності сприйняттю, пам`яті та мисленню, наявні психологічні особливості для самостійного відтворення ним певних подій , на відеозаписах відсутні ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які були задіяні у проведенні допиту. (а.с.18 т.2)

Також показами малолітньої потерпілої ОСОБА_8 отриманими під час досудового розслідування в порядку ст.225, п.3 ч.1 ст.232 КПК України під час допиту потерпілої в судовому засіданні на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеса від 02.07.2021 року (а.с.40, 41-49), які викладені в журналах судових засідань по допиту потерпілої та на двох оптичних дисках, які додані до журналів судових засідань і які постановою слідчого від 10.07.2021 року визнані у справі речовими доказами.

Так під час цих слідчих дій ОСОБА_8 в суді показала, що ОСОБА_4 появився в їх сім`ї , коли їй було сім років, а коли мама ОСОБА_12 завагітніла, з того часу їй вже було 8 років і той почав її домагатися. Спочатку цілував її, казав, роздягав її та торкався її тіла, грудей та статевих органів. Потім почав вчиняти і інші дії, оголявся перед нею, торкався своїми статевими органами та розповідав про статеві відносини. Робив це в основному, коли не було нікого вдома. Казав їй, що всі батьки так роблять зі своїми доньками, і це нормально, вона вважала деякий час, що мама про це знає. Вона йому спочатку повірила. Ці дії спочатку вчиняв вдома, коли нікого не було. Перший рік він не вчиняв з нею саме статеві акти, так як декілька разів намагався проникнути до анального отвору, однак це йому не вдалося, їй було боляче і вона плакала. Потім він почав її брати з собою та вчиняв такі дії з нею в інших місцях, возив її в ліс, в будинок його батька. Пам`ятає, як він 8 березня 2020 року привіз її перший раз в ліс, сказав, що вони їдуть кататися. В лісі в машині він її роздягнув, роздягнувся сам, та намагався проникнути в її тіло через анальний отвір пальцями, статевим органом , однак не зміг, а потім сказав, що зараз вчинить з нею статевий акт з вагінальним проникненням і їй буде боляче, після чого вона відчула сильний біль, злякалася і вона почала плакати та вдарилася головою в автомобілі та розбила ніс і в неї пішла кров. ОСОБА_32 помив її, допоміг їй, а потім відвіз її до подруги. Потім продовжував такі дії відносно неї систематично, заставляв займатися і оральним статевим актом, що двічі з нею робив, за що обіцяв їй кожного разу та дарував подарунки. При цьому примушував її говорити, що вона його любить.

Розповіла, що в подальшому вона дуже боялася ОСОБА_4 , так як той мав зброю, демонстрував її, мав місце випадок, коли він у сварці з матір`ю завів матір в підвал і цілився в неї з пістолета. До цього часто бив маму, і її декілька разів діставалося.

Розповідала в подробицях, як ОСОБА_4 спочатку перший рік лише вчиняв різні дії з нею, але статевих актів не міг вчинити, а потім і почав вчиняти і статеві акти, проникаючи в її тіло вагінально та отримуючи від цього задоволення, про що розповідала в подробицях та з відповідною деталізацією дій обвинуваченого. Вона ж при цьому переносила лише фізичний біль. Спочатку такі дії з нею він вчиняв один раз на місяць, а потім сказав, що він буде це робити один раз в неділю. Один раз їй було дуже боляче, оскільки він вчинив з нею оральний статевий акт, спочатку пальцями, а потім і статевим органом , вона перенесла дуже сильний біль.

Останній раз 05.04.2021 року це було в будинку бабусі, яка прийшла і побачила, як, він оголений на ліжку своїм статевим органом намагався проникнути в її анальний отвір. Щодо подій того дня то повідомила, що на той час вони всі разом проживали у бабусі ОСОБА_22 , в той день, коли це сталося брата ОСОБА_33 і мами вдома не було, вони були на роботі, крім неї та ОСОБА_4 вдома була бабуся та її менша сестра ОСОБА_14 . ОСОБА_4 коли вона спала , оголив її , сам роздягнувся та намагався проникнути в її тіло через анальний отвір Але це йому не вдалося, так як його викрила бабуся. В розмові з бабусею ОСОБА_22 . ОСОБА_4 ударив бабусю по обличчю і сказав нічого не розповідати мамі, бо вона зруйнує їх сім`ю. Їй сказав, що якщо бабуся все розповість мамі, то щоб вона все заперечувала і казала, що то була просто гра. Вона втекла та сховалася у подруги, а потім, коли почула, що він на мотоциклі поїхав з дому, то повернулася до бабусі.

Про те, що відбулося, вона з бабусею розповіли матері ОСОБА_12 на наступний день, бо спочатку з переляку вирішили мовчати. Коли мама сказала, що вони переїжджають жити до ОСОБА_4 на вулицю Тенисту, тоді вирішили розповісти, бо вона не хотіла вже мовчати і все терпіти. Також повідомила, що її ніколи не домагався її рідний батько ОСОБА_19 , а тім більше її брат ОСОБА_15 . Такого ніколи не було. Про це взагалі говорити наказав їй ОСОБА_4 , при цьому бив її та примушував її це сказати під запис на телефон.

Висновком судово-психіатричної експертизи №285 від 26.05.2021 року щодо психологічного та психічного стану малолітньої ОСОБА_8 , яка повідомила про вчинення відносно неї сексуального насилля. Так на час проведення експертизи ознак відставання в психічному розвитку не виявляє, рівень її інтелекту відповідає її віковій нормі, вона могла і може сприймати важливі для справи обставини і давати про них показання. Виявляє також достатній рівень сексуальної обізнаності, в досліджуваній у справі ситуації вона могла правильно розуміти характер скоєних із нею дій, усвідомлювала їх як сексуальні і агресивні по відношенню до неї. Емоційний стан її в момент вчинення сексуального насильства слід характеризувати як стресовий , стан виразного страху, жаху, відчаю, відчуття власної безпорадності. Вона не могла надавати більш активний опір ґвалтівнику, на що впливали особливості ситуації (фізична перевага обвинуваченого, страх, подвійний сенс ситуації: ґвалтівник- вітчим, близька людина), а також емоційний стан дитини, що надавав паралізуючий вплив емоцій на поведінку і діяльність. Вона могла правильно розуміти характер та значення скоєних з нею дій. В неї не виявлено індивідуально-психологічних особливостей, які б могли істотно вплинути на її поведінку в досліджуваній ситуації, патологічної схильності до фантазування і підвищеної сугестивності. Досліджувана ситуація була для неї психотравматичною, суттєво вплинула на формування її ідентичності, відношення до життя та міжособистісні відносини.

Також на час проведення досліджень ОСОБА_8 ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляла, будь-яким психічним хронічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждала, а виявила ознаки «Синдрому жорстокого поводження, сексуальна жорстокість», у дитини розвинулись психічні порушення невротичного регістру у вигляді «Посттравматичного стресового розладу», виникнення яких знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із заподіяною шкодою внаслідок вчинених щодо неї дій. За своїм психічним станом вона може правильно сприймати зовнішню, фактичну сторону обставин справи і давати про це показання, без розуміння об`єктивного значення подій, аде для уникнення психотравматизації експертна комісія не рекомендує подальшої участі її судово-слідчих діях.

Доводять винуватість обвинуваченого і покази в суді свідка ОСОБА_11 , яка показала , що є рідною матір`ю ОСОБА_12 , а діти доньки ОСОБА_23 та ОСОБА_16 є її онуками. В квітня 2021 року донька з онуками та ОСОБА_4 проживали в її будинку і в той день донька ОСОБА_13 зі своїм сином ОСОБА_34 були на роботі. Вона залишилася доглядати маленьку онуку ОСОБА_35 та ОСОБА_16 . Вранці встала, пішла по господарству та вивісити на вулиці білизну. Вікна в будинку були відкриті, і коли вона розкладала на підвіконні мокре взуття стогін та крик ОСОБА_16 «Ой не надо, мне больно».

Вона забігла до будинку і побачила в кімнаті, як ОСОБА_16 без трусиків лежить оголена у ліжку, обличчям вниз на подушці, а над нею стоїть оголений ОСОБА_4 . Вона почала на нього кричати , після чого вийшла на вулицю, а ОСОБА_4 вийшов за нею і вони почали сваритися, а ОСОБА_16 з переляку втекла із подвір`я. ОСОБА_71 сказав їй, що якщо вона про це кому-небудь розкаже, то він всіх перестріляє і вдарив її по обличчю. Вона спочатку вирішила піти до сільської ради та комусь там розповісти, але там було зачинено. Тому вони вирішили після цього нічого не розповідати ОСОБА_12 . Коли та повернулась з роботи, то ОСОБА_4 сказав ОСОБА_12 , що вони переїжджають жити в його будинок, так як тут йому не комфортно. Коли вона в той день повернулася додому, в домі була лише ОСОБА_16 , яка сказала, що мати і з ОСОБА_20 і ОСОБА_34 пішли жити до ОСОБА_4 . Тоді вони з ОСОБА_16 вирішили все розповісти ОСОБА_12 . На наступний день вони все їй розповіли, після чого вони зібрали речі і втекли спочатку до м.Одеси, так як не знали, що далі робити і боялися ОСОБА_4 . Тому в поліцію про це повідомили не зразу.

Також суду показала, що донька біля трьох років проживала з ОСОБА_4 , вони проживали в то в нього вдома, то в неї. ОСОБА_4 бив ОСОБА_13 , кривдив її і доньку. Були ситуації, коли він забирав ОСОБА_16 і їздив з нею, деякий час був відсутній, купував їй подарунки. Зі слів ОСОБА_16 їй відомо, що останній мав з нею статеві стосунки з її 8-ми річного віку тривалий час, спочатку показував їй різні відео, як народжуються діти, що таке секс, навчав її сексу. Потім розповідала, як той возив її в ліс і там причиняв дівчинці біль , вступаючи з нею в статеві акти. Взагалі у нього були непогані стосунки з дітьми, діти ні разу на нього не оскаржилися. Потім стало зрозуміло, що просто всі почали його боятися. Потім він від`їздив на деякий час, потім пішов у рейс. Сварилися з донькою, після того як він прийшов з рейсу, однак донька не погрожувала його посадити. Один раз під час сварки і її штовхнув в коридорі, від чого вона вдарилася головою, мала струс мозку. Коли ОСОБА_16 їй все розповіла, то також казала, що він їй погрожував, показував зброю, у випадку, коли вона не буде йому підкорятися.

Відповідно аналогічними показами свідка ОСОБА_36 , отриманими під час досудового розслідування в порядку ст.225, п.3 ч.1 ст.232 КПК України під час допиту свідка в судовому засіданні на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одесі від 27.04.2021 року, які викладені в журналах судових засідань по допиту свідка та на двох оптичних дисках, які додані до журналів судових засідань і які постановою слідчого від 27.04.2021 року визнані у справі речовими доказами.(а.с.121-127 т.2)

Показами в суді на користь обвинувачення свідка ОСОБА_37 , яка показала, що про насилля відносно дітей ОСОБА_12 вони з чоловіком дізналися з інтернету. Вона до цього знала ОСОБА_12 як дуже хорошу матір, добре вона також була знайома із матір`ю ОСОБА_4 .

Між тим, після розголосу цих подій вона зустріла матір ОСОБА_4 . ОСОБА_38 і та їй розповіла, що її син нічого не зробив ОСОБА_39 , а лише оголив перед нею свої статеві органи. Потім вони побачили передачу на телебаченню за участю ОСОБА_12 і її дітей, і одного дня пішла до них додому і поговорила з ОСОБА_16 . Та в приватній розмові розповіла про насилля відносно неї, як ОСОБА_4 її ґвалтував. Вона їй повірила. Дівчинка розповідала все по дитячому і це на її думку правда. Евеліна також розповіла їй, що за це і за її мовчання ОСОБА_4 купляв Евеліні цукерки, показував мультфільми, примушував її також до орального сексу. Крім цього, повідомила суд, що мати ОСОБА_4 пропонувала їй 5000 грн, щоб вона дала свідчення в суді на користь її сина.

Даними висновку судово-медичної експерти за №692 від 19.05.2021 року, проведеного експертом КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_40 , яким підтверджено, що під час огляду неповнолітньої ОСОБА_8 , якій на час проведення експертизи виповнилося 11 років, встановлено, що на час проведення огляду у ОСОБА_8 видимих тілесних ушкоджень, в тому числі в області статевих органів ти анального отвору не виявлено. Цілісність дівочої перетинки порушено давно, встановити давність її порушення немає можливості. Також встановити конкретний предмет (статевий член, палець, тощо), яким була порушена цілісність дівочої перетинки ОСОБА_8 неможливо. (а.с.145 т.2)

Також даними допиту у справі судово-медичного експерта КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_41 суду показав, що він підтверджує наданий ним висновок судово-медичної експертизи №692 від 19.05.2021 року по результатам огляду неповнолітньої ОСОБА_8 . При проведенні експертизи дівчина була оглянута лікарем-гінекологом за його направленням, що не протирічить порядку проведення експертизи. Він не виявив в області статевих органів будь яких тілесних ушкоджень, між тим підтвердив, що у неї порушено було цілісність дівочої перетинки.

Даними протоколу обшуку від 29.04.2021 року з відеозаписом даної слідчої дії, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.04.2021 року, відповідно до яких під час проведення даної процесуальної дії в присутності понятих та ОСОБА_4 із будинку по АДРЕСА_1 , в якому на той час проживав ОСОБА_4 було вилучено наступні предмети : його мобільний телефон , мобільний телефон " Huawei" із номером мобільного оператора НОМЕР_3 , а також мисливська рушниця "Target Х7" № НОМЕР_4 у чохлі з дозволом на зброю на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_9 від 13.04.2018 та 14 набоїв, крім цього 2 флешкартки; ноутбук "Асус", відеокамера, стартовий пакет мобільного оператора "Лайф"; державні реєстраційні номери " НОМЕР_5 ", " НОМЕР_6 ". (а.с. 151, 185 -191). Відтак даними протоколу обшуку підтверджено, що дійсно обвинувачений ОСОБА_4 на законних підстав володів зброєю - мисливською рушницею, яку зберігав по місцю свого проживання у справі.

Постановою слідчого від 29.04.2021 року (а.с.194), якою вилучені під час обшуку предмети визнані речовими доказами у справі і ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 07.05.2021 року на них накладено арешт (а.с.197 т.2)

Показами в суді свідка ОСОБА_42 по обставинам проведеного обшуку 29.04.2021 року , який підтвердив свою участь у проведенні даної слідчої дії в якості понятого разом з понятим ОСОБА_43 та його законність. Також суду показав, що обшук проводили працівники поліції в будинку та гаражі. Під час обшуку він бачив як вилучали зброю. Їх також запрошували на проведення обшуку до будинку. До участі в проведенні обшуку він був із сім`єю ОСОБА_4 в добрих стосунках. В будинку на Тенистій проживав ОСОБА_4 з матір`ю. Потім мати пішла, а він став проживати у будинку з ОСОБА_12 . Під час обшуку був присутній ОСОБА_4 , слідів побиття на ньому він не бачив, в тому числі і на обличчі. ОСОБА_4 не казав, що він заперечує проти обшуку. Після закінчення обшуку йому та ОСОБА_44 дали прочитати протокол та підписати.

Даними висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/116-21/9642-БЛ від 08.06.2021 року, відповідно до яких виявлені під час обшуку патрони в кількості 11 штук придатні для стрільби , в тому числі з гладкоствольної вогнепальної зброї, до якої відносилась і зброя ОСОБА_4 (а.с.5 т.3)

Даними протоколів огляду від 06.09.2021 року за участю спеціаліста, під час яких були оглянуті речові докази , а саме - 2 флешкартки; ноутбук "Асус"; відеокамера, (а.с.224-238 т.2) Так із протоколу огляду ноутбука фірми «Asus N53S» від 06.09.2021 року встановлено, що він був оглянутий та за допомогою відповідної програми було скопійовано із нього історію браузера «GooglChrome» та записано на електронний носій інформації по типу CD-RW 700mb марки Sony, який переглянуто в судовому засіданні і який доданий до матеріалів справи та постановою слідчого від 10.09.2021 року (а.с.228,229 т.2 ) визнаний у справі речовим доказом.

Так під час перегляду даного диску у судовому засіданні судом встановлено, що в рядках 327-329 міститься інформація, відповідно до якої мало місце перехід за посиленнями на веб-сайти з порнографічним матеріалом, та переглядались наступні відеофайли на тему: «Дочка Порно Видео | Pornhub.com», «Pornohub Порно Видео | P ornhub.com», «Склонил дочку к сексу (А у тебя есть дочка?) - Pornhub.com».

Даними протоколу огляду від 04.10.2021 року щодо хронології та періодичності з`єднання абонентського номеру , яким користувався ОСОБА_4 НОМЕР_3 та номеру НОМЕР_7 , який перебував в користуванні ОСОБА_45 та оптичного диску, на якому ця інформація знята на підставі ухвали слідчого судді від 03.08.2021 року з каналів зв`язку і який визнано у справі речовим доказом, якою підтверджено , що 05.04.2021 року на момент вчинення злочину ОСОБА_4 перебував в с.Єгорівка Роздільнянського району Одеської області, (а.с.60- 65т.3)

Даними з інформації, наданої Роздільнянським РВП ГУНП в Одеській області від 03.09.2020 року за №8144, відповідно до яких , що дійсно між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в період їх спільного проживання мали місце конфлікти, так на протязі 2019-2020 років ОСОБА_7 двічі разів зверталася до органів поліції із заявами відносно неправомірних дій ОСОБА_4 .

Так відповідно до довідки про результати розгляду її заяви від 14.07.2020 року проведено профілактичну бесіду із ОСОБА_4 , який в грубій формі виганяв ОСОБА_7 , з дому (а.с.75 т.3), відповідно до довідки про результати розгляду заяви ОСОБА_7 від 22.07.2019 року відносно останнього складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП за те, що під час конфлікту з співмешканкою ОСОБА_7 із за грошей останній штовхнув її, від чого та отримала тілесні ушкодження (а.с.76 т.3).

Висновком судово-психіатричної експертизи №278 від 25.05.2021 року, ОСОБА_4 інтелектуально та емоційно зрілий, здатен до свідомого контролю за своєю поведінкою, здійснюваних вчинків і дій, їх корекції та прогнозування можливих наслідків. Підекспертний не виявляє тих чи інших індивідуально-психологічних проявів, які б могли суттєво вплинути на його поведінку у досліджуваній у справі ситуації. Не має підстав вважати, що в досліджуваний період у ситуації підекспертний міг знаходитись у якомусь значимому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність.

В період час у, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється. На хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, його дії не були обумовлені будь-якими переживаннями психотичного рівня, якісно порушеною свідомістю, у зв`язку з чим здатен був повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час він також на хронічне та психічне захворювання, недоумство. Інший хворобливий стан психіки не страждає. Здатен повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Може предстати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.239 т.2)

Не протирічать вищенаведеним доказам і покази допитаних в судовому засіданні свідків обвинувачення , які в суді свідчили по наступним питання.

Так свідок захисту ОСОБА_46 , яка є матір`ю ОСОБА_4 в суді показала, що її син проживав з ОСОБА_47 , однак вона ніколи не була в сім`ї сина, так як вони з нею сімейні стосунки не підтримували. Вона знала сім`ю ОСОБА_48 , так як працювала матір`ю ОСОБА_12 - з ОСОБА_22 разом, яка весь час ходила в синяках, так як розповідала, що її б`є донька і забирає в неї гроші. В також в неї не склалися сімейні стосунки з ОСОБА_12 , тому вона не бувала у них в домі. Між тим бачила, що син ОСОБА_49 багато часу проводив з її сином в гаражі. З ОСОБА_16 вона свого сина не бачила разом. Дійсно її сину залишився у спадок будинок від батька, в якому ніхто не живе. Про те, що начебто її син ґвалтував дітей вона дізналась на телевізійній передачі. Однак вважає, що це неправда. Про події в її будинку 29.04.2021 року, коли затримували сина, її повідомив сусід. На той час її син проживав на АДРЕСА_1 . Вона бачила, як приїхали працівники поліції і скрутили її голого сина, він лежав на землі. Під час обшуку у сина було вилучено рушницю.

Свідок захисту ОСОБА_50 в суді, показав, що товаришує з дитинства з ОСОБА_4 . Також вони дружили довгий час сім`ями допоки ОСОБА_12 не звинуватила його дружину в крадіжці. Йому відомо, що ОСОБА_4 з ОСОБА_51 не рідко сварилися, в основному із за грошей. Вони продовжували з ОСОБА_4 товаришувати і бачилися з ним як правило в його гаражі. Також повідомив , що у ОСОБА_4 були хороші стосунки з дітьми ОСОБА_12 , особливо зі Стасом, який весь час був разом з ними в гаражі. Розповів в суді, що коли він був у гаражі у ОСОБА_4 то той йому розповів , що начебто йому відомо зі слів ОСОБА_52 , що колишній чоловік ОСОБА_53 вивозив її сина ОСОБА_33 до лісу і там оголяв його та чіпав за статеві органи.

Аналогічні покази дала в суді ОСОБА_54 , яка показала, що в неї неприязнені стосунки з ОСОБА_12 , яка звинуватила її в крадіжці. ОСОБА_4 товаришував з її чоловіком. Він добре ставився до дітей ОСОБА_13 , піклувався про них.

Свідок захисту ОСОБА_55 допитаний в суді показав, що ОСОБА_4 його товариш ще зі школи, він його може охарактеризувати лише позитивно. Він знав про особисте його життя з ОСОБА_7 . Знає про конфлікт в сім`ї із за грошей, які ОСОБА_13 витратила без його дозволу. Ці гроші він заробив рейсі, а коли приїхав то вони їх витратили. До дітей ОСОБА_13 він ставився добре. ОСОБА_56 не рідко був з ними в гаражі, допомагав йому ремонтувати техніку. Він також знав, чоловіка ОСОБА_57 . При цьому на запитання обвинуваченого розповісти про стосунки ОСОБА_33 та ОСОБА_29 спочатку повідомив в суді , що ОСОБА_56 розповідав, що ОСОБА_19 домагався його в лісі, оголяв його однак потім спростував ці твердження.

Свідок ОСОБА_58 суду показав, що також товаришував з ОСОБА_4 , а в 2021 році вони разом працювали в охороні. Також ОСОБА_59 дружила з його донькою ОСОБА_60 . ОСОБА_32 часто привозив ОСОБА_16 і дівчата гралися вдома. До ОСОБА_61 , ставився добре, в нього були конфлікти з матерію дітей ОСОБА_12 , так як та забирала у нього гроші, навіть з його слів украла 900 доларів США. Йому відомо, що в квітні 2021 року ОСОБА_4 проживав у своєму будинку на Тенистій в с.Єгорівка, він приїздив за ним та забирав на роботу. Він не помічав такого, щоб ОСОБА_16 боялася ОСОБА_4 . Так за його свідченнями підтвердив, що 03.04.2021 року вони були разом на роботі і приїхали з роботи пізно вночі біля 24 години, після цього на вихідні дні він його не бачив. Він привіз ОСОБА_4 пізно ввечері 04.04.2021 року та залишив його з речами біля будинку на вулиці Тенистій с.Єгорівка .

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Суд у цій справі звертає впершу чергу увагу на послідовні, логічні і змістовні показання малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , які узгоджуються з показаннями свідків, висновками судових експертиз, іншими матеріалами провадження, і які суд вважає щирими і правдивими та такими, які можна покласти в основу обвинувального вироку.

Оскільки допит в судовому засіданні малолітньої ОСОБА_8 було визнано недоцільним, про що суд постановив мотивовано ухвалу від 05.06.2023 року (а.с.250 т.4) в основу вироку суд поклав її покази, отримані під час досудового розслідування в порядку ст.225, п.3 ч.1 ст.232 КПК України під час допиту потерпілої в судовому засіданні на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одесі від 02.07.2021 року.

До цього малолітню ОСОБА_8 було допитано на досудовому розслідування в присутності психолога 20.04.2021 року, доказом чого є наданий суду в якості речового доказу оптичний диск з стенограмою такого допиту в присутності спеціаліста -психолога.

Вивчивши дані докази, суд під час судового слідства встановив, що малолітня потерпіла надавала абсолютно незмінні, стабільні та аналогічні пояснення з приводу обставин вчинення щодо неї злочинів та домагань обвинуваченого, як на стадії досудового розслідування під час проведення усіх слідчих дій за її участі, так і експертам під час проведення судово-психіатричних експертиз, хоча й використовувала для цього дитячу лексику, що в жодному випадку не ставить під сумнів правдивість її пояснень.

Крім цього, висновком судової психолого-психіатричної експертизи також підтверджено наявність наслідків вчинено відносно дитини злочину, експерти підтвердили наявність ознак сексуального насильства та жорстокого поводження по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_8 , а зокрема факт зґвалтування і подальше сексуальне розбещення, що є порушенням нормального фізичного і морального статевого розвитку неповнолітньої, негативного впливу на її психіку, емоційної і особистісної сфери .

Показання потерпілої ОСОБА_8 підтверджуються сукупністю фактичних обставин, інформація про які міститься в показаннях законного представника ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_11 , висновках експертів, які суд вважає належними, допустимими і достовірними.

Так, законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_7 надала суду повністю логічні та змістовні пояснення з приводу обставин вчинення злочину щодо її доньки, її показання повністю узгоджуються з її первісними показаннями, наданими в порядку ст.225 КПК України під час допиту у суді, стенограма та запис яких надані суду, показаннями допитаних в судовому засіданні свідків та іншими дослідженими доказами.

Свідок ОСОБА_11 є рідною бабусею потерпілих у справі, фактично викрила злочин ОСОБА_4 , надавала свої показання в суді під присягою, з дотриманням усіх правил допиту, в судових засіданнях стороні захисту була забезпечена можливість ставити їй запитання та спростовувати її доводи. Об`єктивних підстав не довіряти їм суд не вбачає. На користь цих доказів свідчать і висновок судово-медичної експертизи, якою встановлено , що у неповнолітньої ОСОБА_8 виявлено давнішні пошкодження дівочої перетинки, які вони отримала задовго, як злочин ОСОБА_4 було викрито.

Не спростовують дані висновки суду і покази в суді свідків захисту ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_38 , ОСОБА_64 .

Не викликають сумніву і покази у суді неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , який після порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за насильницькі дії відносно його сестри, розповів матері, правоохоронним органам і про вчинений відносно нього ОСОБА_4 злочину. Також повідомив про страх, який в нього був щодо розвитку подій в сім`ї, якби він повідомив поліцію про той випадок безпосередньо на час вчинення злочину.

Також даними протоколів обшуку підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_65 зберігав вдома на законних підставах зброю та бойове спорядження до неї, що також робить правдивим покази потерпілих та їх матері ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_11 про те, що саме цією зброєю погрожував ОСОБА_4 членам своєї сім`ї під час сімейних конфліктів і фактично примушував потерпілих мовчати про скоєні ним злочини.

Тому суд обґрунтовано приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , не визнаючи вину у вчинених злочинах, на думку суду намагається самим простим способом уникнути відповідальності за скоєння особливо тяжких злочинів.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого, який повністю не визнав свою провину та заперечував проти обвинувачення, пояснюючи, що його обмовляє законний представник потерпілих ОСОБА_7 .

Також відповідно під час судового розгляду судом за заявою обвинуваченого перевірялась законність його затримання та застосування до нього з боку працівників правоохоронних органів недозволених методів досудового розслідування.

Згідно Витягу з ЄРДР від 16.08.2022 року було порушено кримінальне провадження №0000016 за ч.2 ст.365 КК України (а.с.174, 186, 191 т.3)

Постановою слідчого ДБР від 28.02.2023 року провадження у даній справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, відтак доводи обвинуваченого щодо застосуванні до нього недозволених методів досудового розслідування не підтвердились. (а.с.236 т.4)

Таким чином, доводи захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів вищенаведеними висновками суду спростовані.

Доводи захисту щодо незаконності затримання ОСОБА_4 суд також вважає не обґрунтованими, так як витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.04.2021 року підтверджено, що за заявою ОСОБА_7 було порушено кримінальне провадження за ч.4 ст.153 КПК України . (а.с.93 т.2) Постановою слідчого від 20.04.2021 року ОСОБА_7 залучено в якості законного представника потерпілих (а.с.100) Проведено допит малолітньої потерпілої ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси 29.04.2021 року за участю в судовому засіданні обвинуваченого та його захисника було обрано запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого під вартою. (а.с.211) Відтак обвинувачений на законних підставах утримується в рамках даного кримінального провадження під вартою, був затриманий на підставі ухвали слідчого судді.

Також судом встановлено, що 29.04.2021 року протокол затримання обвинуваченого ОСОБА_4 уповноваженими службовими особами підрозділу поліції не складався, так як він не був наданий суду прокурором і під час проведеної ним перевірки обставин складання такого документу дані обставини не спростовано.

Між тим відсутність протоколу затримання особи в свою чергу не тягне за собою незаконність порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та недопустимості доказів, зібраних під час його провадження. Дані обставини є підставою для оскарження дій уповноважених осіб, які його затримували у випадку порушення порядку затримання особи, визначеного ст.208 КПК України.

Доводи захисту щодо не дотримання правил підслідності під час розслідування даного кримінального провадження не ґрунтуються на законі.

Так дійсно по матеріалах справи 20.04.2021 року законний представник потерпілих ОСОБА_7 звернулась з заявою про вчинення злочину щодо її доньки до СУ ГУНП в Одеській області і досудове розслідування в подальшому здійснювалося зазначеним органом , однак захист вважає, що дані дії вчинялись даним органом з порушенням правил територіальної підсудності та вимог ст.218 КПК України без визначення підслідності даного кримінального провадження, тоді як відповідно місце вчинення злочину згідно обвинувального акту с.Єгорівка Роздільнянського району Одеської області.

Між тим слідчі управління Нацполіції є підрозділом Національної Поліції України, які забезпечують досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів Національної поліції. (а.с.216 КПК України) В свою чергу територіальна підслідність передбачає, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 218 КПК).

Відповідно юрисдикція СУ ГУНП в Одеській області поширюється на території Одеської області, відтак винесення процесуальних документів про визначення територіальної юрисдикції даного органу на розслідування кримінального провадження не передбачено, а тому підстав і по цій причині визнавати зібрані по справі докази недопустимим не має.

Доводи захисту щодо не встановлення місця та часу, а також способу вчинення злочину судом спростовані в ході розгляду даного кримінального провадження. Судом під час судового слідства перевірено доводи захисту щодо обґрунтованості зміни підозри обвинуваченому ОСОБА_4 , під час якого дата скоєння ним злочину визначена спочатку 03.04.2021 року була змінена на думку захисту безпідставно на 05.04.2021 року, так як наявність такої події 03.04.2021 року, про яку повідомили потерпілі, було спростовано адвокатом ОСОБА_4 під час досудового розслідування.

Так судом встановлено, що подавши заяву до поліції ОСОБА_7 20.04.2021 року зі слів ОСОБА_11 та доньки ОСОБА_8 повідомила правоохоронні органи про вчинення злочину відносно її доньки 03.04.2021 року.

Між тим під час досудового розслідування після отримання інформації від провайдера ПРАт «ВФ Україна» було встановлено, що виходячи з наданих трафіків з`єднань телефону за номером НОМЕР_3 , належного обвинуваченому ОСОБА_4 останній 03.04.2021 року перебував в селищі Усатове Одеської області, де на той час працював, що зробило неспроможною версію потерпілих про заявлені ними події.

Між тим надані захисником у судовому засіданні дані щодо місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 05.04.2021 року не протирічать наявним у справі доказам, про те, що на момент інкримінованого йому злочину 05.04.2021 року останній знаходився в с.Єгорівка Роздільнянського району Одеської області починаючи з 01 години 45 хвилин. (а.с.15-17 т.5)

Між тим доводи захисту про те, що потерпілі спочатку вказали одну дату вчинення правопорушення, а потім іншу, не викликавши поліцію як в день події, так і в наступний день, на правильність висновків суду не впливають та не є тими підставами, які вказують на невинуватість ОСОБА_4 , оскільки з показань ОСОБА_7 , матері потерпілих вбачається, що вона не викликала поліцію, оскільки в першу чергу хотіла сховатися з дітьми від ОСОБА_4 , хвилювалась за здоров`я дітей, змінили місце проживання, а вже потім, перебуваючи в безпечному місці звернулась до поліції.

Не спростовують висновок суду щодо подій 05.04.2021 року і надані суду дані із мобільного телефону ОСОБА_4 , в яких наявна його переписка та фотознімки з будинковолодіння по АДРЕСА_1 . (а.с.78-83)

Не підтверджена в суді і версія обвинуваченого про те, що власну доньку міг зґвалтувати її рідний батько ОСОБА_19 , вона виявилась в суді взагалі неспроможною, так як всі потерпілі це категорично в суді заперечували.

Доводи захисту щодо недопустимості висновку судово-медичної експертизи неповнолітньої ОСОБА_8 №692 від 21.04.2021 року суд також вважає такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки, вивчивши даний експертний висновок, суд не встановив грубих порушення порядку проведення такої експертизи, висновок судово-медичного експерта складено з дотриманням вимог статей 101, 102 КПК і підстав визнавати його недійсним по наведеним в клопотанні доводам суд не вбачає.

Щодо перевірки повноважень експертів при проведенні експертизи, то суд вважає, що в даному випадку належить керуватися Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ N6 від 17.01.1995 року, згідно яких судово-медичне визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться згідно з Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України і цими Правилами. П. 4.1. Правил передбачає, що судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Всі отримані відомості фіксуються у висновку експерта (акті судово-медичного обстеження - надалі акт). Керівники і лікарі лікувальних закладів зобов`язані подавати судово-медичному експерту при виконанні судово-медичної експертизи допомогу в проведенні клінічного обстеження і консультацій, здійснюванні лабораторних аналізів. В необхідних випадках судово-медичний експерт може використовувати відомості досліджень, що проводяться із залученням відповідних спеціалістів, не обстежуючи потерпілого особисто.

У відповідності до вимог ст. 356 КПК України судом допитано в судовому засіданні експерта ОСОБА_40 , який пояснив, що під час експертизи ОСОБА_8 оглядав лікар-гінеколог СМЕ за його дорученням.

Суд вважає, що експерт ОСОБА_40 при складанні висновку судово-медичної експерти діяв в межах закону та процесуальних документів, які регламентують його експертну діяльність, за межі наданих йому повноважень при проведенні експертизи не вийшов.

Щодо порушення норм КПК при відкритті матеріалів справи ОСОБА_4 суд також вважає доводи захисту не обґрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться протоколи про надання доступу до матеріалів справи від 13.10.2021 року, 26.10.2021 року (а.с.42, 59 т.20), згідно яких обвинувачений та його захисники ознайомилися з усіма матеріалами справи на час розгляду справи у суді.

Доводи захисту щодо порушення норм КПК в частині не проведення допиту безпосередньо у суді малолітньої потерпілої ОСОБА_8 суд вважає необґрунтованими, так як суд обґрунтував свою позицію в мотивованій ухвалі, врахувавши негативні наслідки для дитини та можливість травмування її психіки, заслухавши думку законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка заперечувала проти допиту дівчинки та повідомила що та перебуває за межами України та врахувавши висновок психологів, які заперечували проти допиту ОСОБА_8 у суді з метою недопущення погіршення її психічного здоров`я та морального стану.

Крім цього суд зазначає, що засаді безпосередності, як і будь-якій іншій загальній засаді, притаманна певна гнучкість при застосуванні в конкретних обставинах. Вказане кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 750/5745/15-к (провадження № 51-10195 км 18).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для захисту прав й інтересів жертв, у тому числі їхніх особливих потреб як свідків, на всіх стадіях розслідування та кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення уникнення контакту між жертвами та правопорушниками в суді та приміщеннях правоохоронних органів, крім випадків, коли компетентні органи встановлять інше в найкращих інтересах дитини або коли розслідування чи провадження вимагають такого контакту.

Відповідно до пунктів 68, 72 Керівних принципів Комітету міністрів Ради Європи щодо правосуддя, дружнього до дітей, прийнятих Комітетом міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, слід уникати прямого контакту, протистояння або спілкування між дитиною-жертвою або дитиною-свідком з підозрюваним, наскільки це можливо, якщо тільки дитина-жертва не вимагає цього.

Аналізуючи обмеження права захисту засудженого у співвідношенні сумісності з гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд в даному провадженні бере до уваги показання ОСОБА_8 , виконавши вимоги, сформовані прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини, оскільки обтяжливість допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 на думку суду суперечило б змісту та меті цієї процесуальної дії.

Доводи захисту про необґрунтованість відмови суду у проведенні комплексної судової психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_4 суд також вважає надуманими, так як обґрунтований висновок суду по даному питанню викладений в ухвалі суду від 21.04.2023 року в формі окремого процесуального документу (а.с.61, 190 т.4)

Так підстав для проведення такого виду експертизи судом не було встановлено, оскільки в рамках даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 не визнав свою вину у вчиненні даних злочинів категорично, будь-яких показів про будь-які стосунки сексуальні з дітьми не надавав, а в рамках проведеної у справі судової психолого-психіатричної експертизи експертами у нього ознак будь-яких психічних захворювань не виявлено, останній на обліку у лікаря -псиіхатра не перебував.

Доводи захисту та обвинуваченого щодо обмови обвинуваченого потерпілими, впливу на них їй матері ОСОБА_7 суд вважає надуманими з боку обвинуваченого з метою саме піддати сумніву покази потерпілих.

Так в ході судового розгляду справи судом встановлено, що обвинувачений неприязнено ставиться до ОСОБА_66 , в судовому засіданні висловлював на її адресу образливі слова, погрози. Під час спільного проживання між ним виникали конфлікти, в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_4 застосовував відносно неї домашнє насилля.

Між тим ОСОБА_24 жодного обвинувачення ОСОБА_4 щодо неправомірних дій відносно неї не висувала і саме про вчинені відносно неї злочини правоохоронні органи не повідомляла. В даному кримінальному провадженні вона є законним представником своїх дітей. В суді показала, що коли вперше почула розповідь доньки не могла в це повірити, настільки їй здавалося , що її діти мали гарні стосунки з ОСОБА_4 . Тому суд вважає надуманими звинувачення обвинуваченим її в навмисному повідомленні в правоохоронні органи недостовірних фактів, так як встановлено судом що у самої ОСОБА_7 відсутні будь-які мотиви для обмови обвинуваченого, про вчинені злочини вона знає зі слів своєї матері та власних дітей. Не обмовляла на думку суду обвинуваченого і свідок ОСОБА_11 , яка свідком цих цинічних подій стала особисто.

Доводи захисту щодо неповноти судового слідства суд також вважає необґрунтованими, так як суд повністю дослідив речовий вилучений у обвинуваченого під час обшуку мобільний телефон «Huawei».

Так матеріалів кримінального провадження №0000784 стороною обвинувачення було долучено висновок експерта №21-3276 судової комп`ютерно-технічної експертизи від 02.11.2021 року (експерт ОСОБА_67 ) та судом отримано під час судового розгляду справи висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи №23-1213 від 11.05.2023 року (експерт ОСОБА_68 ), проведеної за ухвалою суду від 16.02.2023 року, об`єктом проведення якої також був мобільний телефон «Huawei», який належить ОСОБА_4 (а.с.35, 95, 217 т.4) В судовому засіданні прокурор відмовився від дослідження наданого ним доказу, а обвинувачений наполягав на проведенні експертизи, а суд в свою чергу його задовольнив.

Експертизи за постановою слідчого та ухвалою суду не проведені в повному об`ємі, так як відповідно до висновку головний екран АСЗ заблоковано за допомогою графічного ключа, що не є можливим провести дослідження та відповісти на поставлені у постанові питання через встановлення блокування екрану наданого на дослідження мобільного телефону. В судовому засіданні обвинувачений повідомив направильний графічний ключ.

Тому в судовому засіданні, яке відбулося 16.06.2023 року, було оглянуто мобільний телефон «Huawei» за участю спеціаліста експерта -криміналіста ОСОБА_69 , обвинуваченим знято графічний ключ, перевірено наповнення даного телефону, знято спеціалістом інформацію на електронний носій, який приєднано в якості доказу до матеріалів справи, а його копію надано всім учасникам даного кримінального провадження. Далі судом за клопотанням захисника приєднано в якості доказів інформацію з мобільного телефону «Huawei». Суд при дослідженні даного телефону відмовив лише в задоволенні клопотання провести його підключення до мережі інтернет, що виходить за рамки дослідження речового доказу.(а.с.51,52)

Виходячи з вищевикладеного, розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даних кримінальних правопорушень доведена, а його дії належить кваліфікувати :

-щодо малолітньої ОСОБА_8 за ч.4 ст.152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах;

- щодо неповнолітнього ОСОБА_10 за ч.3 ст.153 КК України як вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинені таких діянь щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та стосовно неповнолітньої особи.

Призначаючи обвинуваченому покарання за вчинені злочини суд, враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має не меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому суд, відповідно до ст.65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, наслідки злочину.

Відповідно до ст.27 Конституції України людина має невід`ємне право на життя , ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя та здоров`я.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи" суди повинні неухильно дотримуватись вимог ст. 65 КК України щодо індивідуалізації покарання, зокрема, визначаючи ступінь тяжкості злочину суди повинні враховувати стадію його вчинення, кількість епізодів, тяжкість наслідків, що настали.

Обставини, що в порядку ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 у ході досудового розслідування не встановлені.

Обставинами, що в порядку ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 у ході досудового розслідування суд визнає вчинення злочину щодо ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні особливо тяжкі злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої та неповнолітніх осіб, зокрема малолітня потерпіла ОСОБА_70 зазнала тривалого сексуального насилля на протязі майже трьох років.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав у вчиненні цих злочинів, не покаявся у скоєному, а тому законний представник потерпілих ОСОБА_24 просила призначити йому покарання у виді позбавлення волі у максимальних межах, встановлених санкціями інкримінованих статей і таким чином зайняла несприятливу для обвинуваченого позицію.

ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував (а.с. 85 т.3) , раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена (а.с.127 т.3).

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочинів, наявність суспільно - небезпечних наслідків, об`єкт посягання - здоров`я, статева недоторканність та психічний стан малолітньої та неповнолітньої дитини, а також враховуючі відсутність обставин, які пом`якшують покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що визнається судом як обставина, що обтяжує покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який в скоєному не покаявся, думку законного представника потерпілих , яка просила суворо покарати обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуттям покарання в місцях позбавлення волі.

Відтак обвинуваченому належить призначити покарання у виді позбавленні волі в межах санкції ч.4 ст.152, ч. 3 ст. 153 КК України, а остаточне покарання ОСОБА_4 повинно бути призначене із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинанні менш суворого покарання більш суворим.

Строк відбуття покарання обвинуваченому відраховувати - з 29 квітня 2021 року дня винесення ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (а.с.211 т.2)

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ст.124КПК України необхідно стягнути на користь держави з обвинуваченого, які складаються із витрат на проведення судової експертизи зброї - 343, 24 грн (а.с.11 т.3), витрати на проведення судово-психологічної експертизи висновок №21-3872 від 13.08.2021 року в розмірі 6684,40 грн (а.с.31), витрати на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи в розмірі 686,44 грн (а.с.38 т.4), витрати на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи №23-1213 в розмірі 5735,52 грн, всього загалом 13449,60 грн

Інформація про ОСОБА_4 підлягає включенню до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч. 3 ст.153 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.152 КК України у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років;

- за ч.3 ст.153 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання - тобто з 29 квітня 2021 року.

Внести інформацію про ОСОБА_4 , засудженого за ч.4 ст.152 та ч.3 ст.153КК України до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 07.05.2021 року на речові докази у справі згідно переліку. (а.с.197 т.2)

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 13449,60 грн

Речові докази на а.с.116, 127, 191, 228, 229 т.2, а.с 31,32, 50,51, 52, 64,65 т.3 - оптичний диск з даними допиту ОСОБА_8 від 20.04.2021 року; оптичний дик з даними допиту ОСОБА_11 від 27.04.2021 року; карту пам`яті з інформацією щодо проведення обшуку від 29.04.2021 року; електронний носій інформації по типу CD-RW 700mb марки Sony з записом історії браузера переносного персонального комп`ютера; оптичний диск з даними допиту ОСОБА_10 експертами; два оптичні диски з даними, отриманими під час допиту ОСОБА_8 в Київському районному суді м. Одеси 02.07.2021 року та 05.07.2021 року; електронний носій з інформацією про телефонні з`єднання абонентських номерів НОМЕР_8 , який перебував у абонента ОСОБА_4 зберігати в матеріалах справи.

Речові докази а.с.194 т.2 - мобільний телефон " Huawei" із номером мобільного оператора НОМЕР_3 , а також мисливська рушниця "Target Х7" № НОМЕР_4 у чохлі з дозволом на зброю на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_9 від 13.04.2018; 14 набоїв, 2 флешкартки; ноутбук "Асус", відеокамера, стартовий пакет мобільного оператора "Лайф"; державні реєстраційні номери " НОМЕР_5 ", " НОМЕР_6 " повернути обвинуваченому після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому , прокурору, захиснику.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили "_____ " ________ 20___ року

Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді

у справі за _______________,

провадження _______________

Голова Роздільнянського районного суду

Одеської області ___________________ ОСОБА_1