УХВАЛА

4 травня 2023 року

м. Київ

провадження № 51-2694ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши прохання (скаргу) засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,

встановив:

У своєму проханні ОСОБА_4 порушує питання про перевірку щодо нього судових рішень в касаційному порядку.

Переглянувши прохання останнього, яке за своїми ознаками є касаційною скаргою, на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції дійшов висновку, що прохання (скаргу) було подано без додержання вимог ч.1, п.1, 2, 3, 4, 5, 6, ч. 2, ч. 3 та 5 цієї статті.

Так, судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку шляхом подачі безпосередньо до суду касаційної інстанції касаційної скарги, яка має відповідати вимогам ст. 427 КПК. Тобто, процесуальною формою звернення до касаційного суду є касаційна скарга.

Натомість ОСОБА_4 , порушуючи питання про перегляд постановлених щодо нього судових рішень у касаційному порядку, звернувся до суду касаційної інстанції із проханням.

Крім того, ОСОБА_4 необхідно зазначити найменування суду касаційної інстанції, судові рішення які ним оскаржуються, зазначивши дату їх постановлення, що надасть касаційному суду можливість встановити чи є оскаржувані ним рішення такими, що можуть бути переглянуті в касаційному порядку відповідно до ст. 424 КПК, а також визначити чи подана касаційна скарга у передбачений процесуальним законом строк.

Звертаємо увагу на те, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, відповідно, внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте, засуджений взагалі не зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає прохання (скаргу).

Також, всупереч наведеним положенням процесуального закону із поданого ОСОБА_4 прохання (скарги) незрозуміло, які саме судове рішення ним оскаржується.

Водночас ОСОБА_4 необхідно врахувати та виконати інші вимоги до касаційної скарги, визначені ст. 427 КПК.

Зокрема, відповідно до пунктів 4 та 5 зазначеної статті у касаційній скарзі необхідно зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, обґрунтувати їх, зазначивши у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.

Крім того, особа, яка подає касаційну скаргу має зазначити прохання щодо судових рішень з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК.

У разі повторного звернення із касаційною скаргою ОСОБА_4 також необхідно враховувати і положення ч. 5 ст. 427 КПК та надати копії судових рішень, що оскаржуються, завірені належним чином.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити перелік матеріалів, які додаються.

Положенням ч. 3 ст. 427 КПК, встановлено, що якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі.

Частиною 1 ст. 29 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Згідно із ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Проте ОСОБА_4 подав прохання (скаргу), складене російською мовою, і при цьому не зазначив про існування перешкод для дотримання вимог Закону.

Отже, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити прохання (скаргу) без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Однак, залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного ст. 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Враховуючи невідповідність касаційної скарги ОСОБА_4 вимогам ст. 427 КПК, суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК роз`яснити останньому його право на кваліфіковану правову допомогу.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України від 2 червня 2011 року № 3460-VI

«Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу відповідно до цього Закону та інших законів України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону (в тому числі захист і складення документів процесуального характеру).

Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 2 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 травня 2016 року № 1487/5).

Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними скарг про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначено відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правову допомогу.

Тому для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Прохання (скаргу) ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог, заява буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3