ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/7462/21 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/546/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Вимагання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 26 травня 2023 року включно, без визначення розміру застави..

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу обвинуваченого та тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховатися від суду, незаконний вплив на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, які на теперішній час не зменшились.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Також просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні його клопотання та застосувати до обвинуваченого додатково запобіжний захід у вигляді застави.

Щодо поновлення строку вказує, що повний текст рішення отримав від секретаря о 18 годині 39 хвилин 28 березня 2023 року, тобто в неробочій час, на оголошенні повного тексту не був присутній.

Окрім того останній день подачі апеляційної скарги це 2 квітня 2023 рік вихідний день, а вже на наступний день подана апеляційна скарга.

Щодо оскаржуваної ухвали, вказує, що ризики не доведені доказами.

Обвинувачений з`являвся до суду апеляційної інстанції, тобто наміру переховуватися не має.

Не має обвинувачений і наміру впливати на потерпілого чи свідків.

Судом справа розглядається вже 2 роки і об`єктивно ризики зменшилися.

Посилається на практику ЄСПЛ.

Вважає за можливе визначити розмір застави, оскільки обвинувачений вже півтора року знаходиться під вартою

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачений положеннями ст. 199 КПК України.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, судом було належно досліджено дані про особу ОСОБА_8 , який раніше судимий: 1) вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2016 за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, 2) вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 04.07.2019 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим до 7 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 16.04.2020 у зв`язку з фактичним відбуттям строку покарання.

Також районним судом при розгляді даного клопотання констатовано існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченого переховатися від суду, незаконний вплив на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, які на теперішній час не зменшились.

Крім того суд констатував відсутність обставин, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків.

Врахував суд і тяжкість кримінальних правопорушень, я в яких обвинувачується ОСОБА_8 , зокрема і тяжкого злочину.

Відтак, висновок суду про доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою без визначенням застави є неможливим.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

У рішенні від 26 січня 1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Апеляційні доводи захисника про можливість застосування додаткового запобіжного заходу у вигляді застави, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки враховуючи встановлені судом ризики, такий запобіжний захід не буде запобігати встановленим у справі ризикам.

Належних відомостей про неможливість перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я, сторона захисту не надала.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді