Справа № 297/780/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/149/20 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2018.

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючий, несудимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 353 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча сімсот грн.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча сімсот грн.

На підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 879 грн 60 коп. процесуальних витрат за залучення експерта.

Речові докази: компакт диск для лазерного зчитування (CD-R), матеріали відеоспостереження на оптичному диску (інв. 21-26) (DVD+R) «ANV 4,7 Gb 120 min 8x» та «витяг з камер відеоспостереження ПТК АПК «Гарт-1/П» на одному диску, компакт диск для лазерного зчитування (CD-R) зберігаються в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «VW Transporter» реєстраційний дипломатичний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 залишено в розпорядженні ОСОБА_9 .

Згідно вироку ОСОБА_9 визнаний винним за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

21.05.2016 приблизно о 18 год ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом марки «VW Transporter» реєстраційний дипломатичний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , заїхав у пункт пропуску «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС у с. Астей Берегівського району по вул. Дружби Народів, 109, у напрямку «Виїзд з України» по смузі руху «зелений коридор» і у зоні митного контролю для митного оформлення подав працівникам митниці контрольний талон НОМЕР_10

-2-

для проходження «зеленим коридором», свій дипломатичний паспорт громадянина України, закордонний паспорт пасажира - громадянина України ОСОБА_10 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

В ході проведення митного огляду транспортного засобу, оскільки за своїми габаритами та зовнішніми ознаками такий підпадав під аналіз та оцінку ризиків, працівник митниці запропонував ОСОБА_9 надати можливість здійснити візуальний огляд вантажу. На це ОСОБА_9 привласнив повноваження дипломатичного кур`єра, повідомив представникам митного посту про те, що він перевозить дипломатичний вантаж, пред`явив їм завідомо неправдивий, підроблений невстановленою особою документ - лист посольства України у Словацькій Республіці від 19.05.2016 № 6139/24-612-920, підписаний від імені першого секретаря Посольства України в Словацькій Республіці ОСОБА_11 та скріплений відбитком печатки консульського відділу Посольства України у Словацькій Республіці, в якому зазначалось таке: «Всім кого це стосується, митним та прикордонним органам. Цим підтверджується, що 21.05-24.05.2016, на дипломатичній машині «Volkswagen Transporter» НОМЕР_1 перевозиться дипломатичний вантаж. Відповідно до Віденської конвенції він не підлягає контролю».

Посилаючись на цей лист, свій дипломатичний паспорт громадянина України НОМЕР_2 від 16.12.2014 та дипломатичні реєстраційні номери Словацької Республіки НОМЕР_1 транспортного засобу марки «VW Transporter», які, на його думку, свідчили про статус представника органу державної влади, уповноваженого перевозити дипломатичний вантаж, ОСОБА_9 заявив працівникам митниці, що в транспортному засобі знаходиться дипломатичний вантаж, та відмовився надати доступ до вантажу без дозволу та присутності представника МЗС.

Оскільки працівники митниці наполягати на відкритті багажного відділення транспортного засобу для проведення в ньому митного огляду, ОСОБА_9 зайшов до службового приміщення митного посту «Лужанка», самовільно забрав документи подані ним до митного контролю, у томі числі лист Посольства України у Словацькій Республіці від 19.05.2016 № 6139/24-612-920, повідомив, що, відповідно до вказівки керівництва дипломатичної установи, отриманої в телефонному режимі, повертається в Україну і тим самим транспортним засобом, без дозволу, виїхав із зони митного контролю в напрямку «В`їзду в Україну», однак був зупинений працівниками державної прикордонної служби. Після тривалої розмови ОСОБА_9 погодився надати доступ до вантажу, однак лист посольства України в Словацькій Республіці від 19.05.2016 № 6139/24-612-920 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу пред`явити відмовився.

Під час митного огляду вказаного транспортного засобу встановлено, що у його вантажному відсіку та конструктивних порожнинах правої та лівої стінок кузова автомобіля знаходяться тютюнові вироби виробництва та з акцизними марками України марок «LD RED», «LD BLUE», «LD BLUE LIMITED» та «PALL MALL LOW SMOKE SMELL» загалом 56890 пачок сигарет вартістю 620911 грн 10 коп.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 вказує на незаконність і необґрунтованість вироку суду від 30.05.2018, посилаючись на те, що обвинувачення, сформульоване у вироку, не доводить що ОСОБА_9 усно, або в інший спосіб видавав себе за дипломатичного кур`єра, і не містить вказівки на те, яке суспільно-небезпечне діяння вчинене ОСОБА_9 поєднане з привласненням ним повноважень дипломатичного кур`єра. В листі, про який йдеться в обвинуваченні, не зафіксовано будь-яких особистих даних ОСОБА_9 , його дипломатичного статусу, а автомобілем з дипломатичними номерами він користувався на законних підставах. Згідно з дипломатичним паспортом громадянина України дипломатичним статусом ОСОБА_9 є чоловіком першого секретаря Посольства України в Словацькій Республіці. У цьому ж статусі його сприймали працівники митниці, які проводили митне оформлення

-3-

автомобіля, що підтверджується їх показаннями, а тому дії ОСОБА_9 не містять складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України. Окрім того, докази на які послався суд першої інстанції, не містять фактичних даних, які б прямо або опосередковано підтверджували існування листа Посольства та надання його ОСОБА_9 представникам митниці. Будь-яких фактів щодо видачі та підписання цього листа дружиною ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , ні обвинувальний акт ні матеріали кримінального провадження не містять. Сам лист, на думку захисника, не може бути визнаний офіційним документом, оскільки не відповідає критеріям такого документу, що містяться у примітці до ст. 358 КК України. Також зазначає, що фотороздруківка листа Посольства є неналежним та недопустимим доказом і не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, оскільки оригінал цього листа стороною обвинувачення не наданий, в судовому засіданні не досліджений і оцінки йому не дано. Також звертає увагу на те, що фотозображення листа виконане працівниками митниці незаконно, так посадові особи митниці не мають права фотографувати як власними так і службовими фотоприладами надані на перевірку документи. Суд першої інстанції розглядаючи кримінальне провадження, проявив упередженість по відношенню до ОСОБА_12 і допустив порушення принципу неупередженості, передбаченого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Просить вирок суду від 30.05.2018 скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 з підстав, передбачених п. 2 ст. 284 КПК України за відсутності в діянні останнього складу кримінального правопорушення.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що обвинувачений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. При цьому враховується думка захисника-адвоката ОСОБА_6 про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого, який обізнаний про час і місце апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді про зміст вироку, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційних вимог, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним

-4-

судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З вироку вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються сукупністю доказів, досліджених судом першої інстанції у судовому засіданні та наведеними у вироку.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах не визнав та показав, що дійсно 21.05.2016 близько 14 - 14 год 30 хв, заїхав на автомобілі марки «VW Transporter» з дипломатичним номером Словацької Республіки в пункт пропуску «Лужанка» Берегівського району Закарпатської області, де він був за кермом, а в якості пасажира був його брат ОСОБА_10 . При в`їзді на територію митниці, на вимогу прикордонника пред`явив два паспорти, один закордонний паспорт громадянина України його брата та свій дипломатичний паспорт, виданий на його ім`я. Після чого, їх скерували на смугу руху для автомобілів з дипломатичними номерами. На вимогу працівників митниці надав також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ніякого листа Посольства України в Словаччині про перевезення дипломатичного вантажу не надавав. На запитання митників відповів, що перевозить в автомобілі особисті речі. Знаходячись на території митниці тривалий час, він повідомив працівників митниці, що повертається назад в Україну, та після чого сів за кермо свого автомобіля і направився в напрямку в`їзду в Україну. Доїхав до місця знаходження шлагбаума, побачив опущений залізний шлагбаум та зрозумів, що виїхати з території митниці не вдасться, тому добровільно повернувся назад на смугу руху для автомобілів з дипломатичними номерними знаками. Після чого, працівники митниці проводили візуальний огляд автомобіля, згодом до автомобіля привели службову собаку, через деякий час привели іншу собаку, яка сигналізувала наявність сигарет в його автомобілі. Далі, митники запропонували відкрити автомобіль для огляду, однак на це він надавав їм ключі від автомобіля та пропонував їм самим відкрити задні двері мікроавтобуса, однак вони відмовились відкривати машину самостійно. Приблизно о 23 год він відкрив дверцята автомобіля, де працівники митниці виявили велику кількість сигарет. При цьому, він визнав, що перевозив велику кількість сигарет, але зазначив, що перевозив їх для власного вжитку і не знав про заборону перевезення сигарет у такій кількості, штраф за це вже сплатив за рішенням Апеляційного суду Закарпатської області. Крім того ствердив, що працівникам митниці дипломатом або дипломатичним кур`єром, що перевозить дипломатичний вантаж не представлявся, оскільки на той час, в його паспорті чітко було зазначено, що він є чоловіком першого секретаря Посольства України в Словацькій Республіці.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України, на підтвердження його винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, суд першої інстанції з дотриманням, передбачених процесуальним законом положень судового розгляду кримінального провадження, дослідив усі наявні докази у справі та дав їм належну правову оцінку.

Винуватість ОСОБА_9 у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаного з вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь та використанні

-5-

підробленого документа, підтверджено наведеними у вироку показаннями свідків, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні, й підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_9 .

Показаннями свідка ОСОБА_13 стверджується, що 21.05.2016 працював на посаді головного державного інспектора відділу № 1 в пункті пропуску «Лужанка» і виконував обов`язки старшого на ділянці виїзду з України. Близько 18 год до нього підійшов інспектор та повідомив, що на територію митниці заїхала машина на дипломатичну смугу руху, водій якої представився дипломатом. За місцем водія та пасажира існувала перегородка та скло на автомобілі було затоновано, тому вміст багажного відсіку не проглядався. На його запитання, що знаходиться всередині автомобіля, водій ОСОБА_9 повідомив, що перевозить дипломатичну пошту, на що в нього попросили лист у підтвердження цих обставин. На вказану пропозицію ОСОБА_9 надав для огляду оригінал листа Посольства України в Словацькій Республіці, в якому було зазначено, що він перевозить дипломатичну пошту, яка не підлягає огляду. Вказаний лист мав мокру печатку консульства України в Словаччині, вихідний номер, також був зазначений номерний знак автомобіля. Крім листа водій також пред`явив контрольний талон, карточку акредитації консульства. Оскільки автомобіль не був опломбований ОСОБА_9 запропонували пред`явити транспортний засіб для огляду, однак останній відмовився, посилаючись на Віденську конвенцію про дипломатичні зносини. Про цей факт він, ОСОБА_13 , повідомив начальника відділу. Документи, які пред`явив на вимогу ОСОБА_9 , особисто заніс начальнику відділу. Останній сфотографував їх на свій мобільний телефон, так як в кабінці для перевірки документів були відсутні технічні засоби, за допомогою яких можна було б зробити їх копії, після чого, він повідомив водію, що він як інспектор митниці має право оглянути автомобіль, однак останній схопив документи і повернувся в свій автомобіль. Оскільки ОСОБА_9 хотів виїхати з території пункту пропуску, було надано команду «Бар`єр». Біля шлагбауму транспортний засіб зупинили та повернули в зону митного контролю та заблокували колесо, щоб в подальшому він не міг зрушити з місця. Далі, ОСОБА_9 відмовився пред`явити документи на супровід дипломатичної пошти. Після чого, працівники митниці привели службового собаку, який відчув запах сигарет. Через деякий час обвинувачений відкрив автомобіль, де вони побачили вщент завантажену машину сигаретами. Після чого, на ОСОБА_9 склали протокол про порушення митних правил.

Свідок ОСОБА_14 показав, що в травні 2016 року в пункт пропуску заїхала машина з дипломатичними номерами, про що йому як начальнику відділу митного посту «Лужанка» повідомив інспектор ОСОБА_13 . Водій автомобіля пред`явив для огляду оригінал листа Посольства України в Словацькій Республіці, в якому було зазначено, що ОСОБА_9 перевозить дипломатичну пошту, яка не підлягає огляду. Вказаний лист мав мокру печатку консульства України в Словаччині, вихідний номер, також був зазначений номерний знак автомобіля. Крім листа, водій ОСОБА_9 пред`явив контрольний талон, карточку акредитації консульства. Оскільки вказані документи не відповідали вимогам передбаченим законодавству для перевезення дипломатичної пошти, ОСОБА_13 доповів йому про цей факт, та в службовому приміщенні митниці, він сфотографував ці документи на свій мобільний телефон. При цьому, обвинувачений представився чоловіком першого секретаря Посольства України в Словацькій Республіці і повідомив, що перевозить дипломатичний вантаж. Однак, після того як він, ОСОБА_14 , сфотографував вказані документи, ОСОБА_9 чомусь їх забрав і більше не надавав для пред`явлення. На пропозицію надати автомобіль для огляду намагався самовільно виїхати з території митниці, внаслідок чого була дана команда «Бар`єр». Після прибуття працівників СБУ було оглянуто транспортний засіб ОСОБА_9 та виявлено велику кількість цигарок. У зв`язку з даним фактом було складено протокол про порушення митних правил.

-6-

Показаннями свідка ОСОБА_15 стверджується, що у травні 2016 близько 18 год на смугу руху «СД» заїхав транспортний засіб під керуванням ОСОБА_9 , в якому також знаходився ОСОБА_10 . На вимогу пред`явити документи для огляду обвинувачений надав контрольний талон, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та два паспорта. В паспорті громадянина ОСОБА_9 було зазначено, що він є чоловіком першого секретаря Посольства України в Словацькій Республіці. При вивченні цих документів, ОСОБА_9 надав також оригінал листа Посольства України в Словацькій Республіці, в якому було зазначено марку транспортного засобу, реєстраційний номер автомобіля, а також те, що на ньому перевозиться дипломатична пошта, яка згідно Віденської конвенції не підлягає огляду. Вказаний лист мав мокру печатку, вихідний номер та дату. У зв`язку з тим, що автомобіль був перевантажений, що було видно без поглибленого огляду, про даний факт повідомив ОСОБА_13 , а той, у свою чергу, - начальника відділу ОСОБА_14 . Пісял чого вони пішли до модуля, де здійснюється перевірка документів, та ОСОБА_14 сфотографував документи ОСОБА_9 на мобільний телефон. Далі, в модуль зайшов ОСОБА_9 та сказав, що якщо їх зараз не пропустять, то вони повертаються назад в Україну, при цьому забрав надані ним документи. В подальшому обвинувачений намагався покинути територію митного посту в напрямку в`їзду в Україну, на що начальником відділу була дана команда «Бар`єр», і транспортний засіб був зупинений. Під час огляду транспортного огляду було виявлено цигарки.

Свідок ОСОБА_16 показав, що 21.05.2016 в пункт пропуску «Лужанка» у напрямку виїзду з України заїхав транспортний засіб. В його присутності водій автомобіля надав старшому інспектору документи для огляду, а саме це були свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт та оригінал листа Посольства України в Словацькій Республіці, який містив мокру печатку, вихідний номер та дату. Також в цьому листі зазначалось, що на вказаному транспортному засобі перевозиться дипломатичний вантаж, який не підлягає огляду. Після чого, до них вийшов начальник зміни, який в модулі для митного контролю сфотографував їх. Далі, він повернувся виконувати свої обов`язки на ввіреній йому ділянці.

Показаннями свідка ОСОБА_17 стверджується, що 21.05.2016 виконував обов`язки старшого прикордонного нарядів в пункті пропуску «Лужанка», коли йому вартовий шлагбаума повідомив, що на територію митниці заїхала машина з дипломатичними номерами, та водій автомобіля пред`явив дипломатичний паспорт. В автомобілі знаходилось двоє осіб. На запитання митників водій відповів, що везе дипломатичний вантаж. Однак, про факт перевезення дипломатичного вантажу їх попереджають завчасно. Оскільки зазначений автомобіль не був відповідно до вимог міжнародного законодавства опечатаний та відповідних супровідних документів про кількість місць дипломатичної пошти водій не надав, останньому запропонували відкрити машину для огляду. На це ОСОБА_9 не погодився і повідомив, що повертається назад в Україну. У зв`язку з відмовою останнього добровільно надати автомобіль на огляд був приведений собака, який відреагував на цигарки. Також зазначив, що дозволу на повернення автомобіля в Україну надано не було, однак не зважаючи на це ОСОБА_9 сів у автомобіль та різко поїхав до виїзду на територію України і намагався виїхати. Після чого, була дана команда «Бар`єр», автомобіль зупинили і повернули для огляду. Потім працівники митниці зателефонували консулу Словаччини та повідомили про те, що через пункт пропуску намагається проїхати громадянин з дипломатичним паспортом. У відповідь вказаний консул повідомив, що ОСОБА_9 є громадянином України, не є дипломатом, та має перетинати кордон на загальних підставах. Через деякий час, вже у присутності працівників СБУ відкрили автомобіль, де була велика кількість цигарок.

Свідок ОСОБА_18 показав, що 21.05.2016 працював державним інспектором митного посту «Лужанка», коли від колег дізнався про інцидент з дипломатом на

-7-

території митниці. В кінці даної пригоди його було залучено для розвантаження сигарет, які знаходились у великій кількості в автомобілі марки «VW Transporter», які напевно водій хотів перемістити. Крім того, в автомобілі знаходилось двоє осіб, одним із яких був обвинувачений ОСОБА_9 . З протоколу про порушення митних правил дізнався, що за кермом транспортного засобу був обвинувачений.

Свідок ОСОБА_19 показав, що в травні 2016 працював на ділянці «Перевірка документів» в пункті пропуску «Лужанка». Після оголошення команди «Бар`єр» було зупинено транспортний засіб з дипломатичними номерами, вказаний транспортний засіб направили на спеціальний оглядовий майданчик, де виявили в ньому велику кількість цигарок.

Показаннями свідка ОСОБА_10 стверджується, що в травні 2016 їхав з ОСОБА_9 в м. Братиславу на декілька днів. Їхали вони на мікроавтобусі вантажно-пасажирському з дипломатичними номерами. В пункті пропуску ОСОБА_9 пред`явив прикордонникам для огляду свій дипломатичний паспорт, де зазначено, що він являється чоловіком першого секретаря Посольства України в Словацькій Республіці, та його закордонний паспорт громадянина України. Інших документів ОСОБА_9 не пред`являв. Про те, що ОСОБА_9 перевозить сигарети в автомобілі він дізнався лише на кордоні. На митному посту вони знаходились деякий час, після чого ОСОБА_9 дійсно хотів самовільно покинути пункт пропуску. В результаті чого, його зупинили та направили автомобіль для поглибленого огляду, де і виявили цигаркии, коли ОСОБА_9 самостійно відкрив транспортний засіб для огляду.

Крім того, вина ОСОБА_9 в сукупності з показаннями свідків, підтверджується також іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до висновку експерта № 4/155 від 23.06.2016, на дослідження якого було надано частину вилучених тютюнових виробів з марками акцизного податку, встановлено, що марки акцизного податку України відповідають встановленим зразкам та виготовлені типографським способом на підприємстві, яке здійснює випуск марок акцизного податку України, що підтверджує факт намагання перевезти обвинуваченим ОСОБА_9 тютюнових виробів через пункт пропуску «Лужанка» 21.05.2016.

Висновком експерта № 9/65 від 10.06.2016 з ілюстрованими таблицями до нього, встановлено, що наданий для трасологічної експертизи транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter T5», реєстраційний дипломатичний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , має номерне позначення кузова НОМЕР_3 , яке змінам не піддавалось та виконане заводським способом і є первинним.

Протоколом огляду предметів та документів від 30.06.2016 за участю власника мобільного телефону - начальника ВМО № 2 митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_14 стверджується, що об`єктом огляду являється смартфон «Samsung Galaxy Core Prime G361H». На пропозицію слідчого показати фото документів ОСОБА_9 , наданих ним під час митного оформлення автомобіля марки «VW Transporter», реєстраційний дипломатичний номер Словацької Республіки НОМЕР_4 », на митному посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, ОСОБА_14 пояснив, що до митного контролю водій вказаного транспортного засобу подав дипломатичний паспорт громадянина України на ім`я « ОСОБА_20 » НОМЕР_11 від 16.12.2014, виданий МЗС, закордонний паспорт громадянина України на ім`я « ОСОБА_21 » НОМЕР_5 , контрольний талон для проходження по «зеленому коридору», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із словацьким дипломатичним номером НОМЕР_6 .

В подальшому, громадянин ОСОБА_9 подав до митного контролю головному державному інспектору ОСОБА_13 лист Посольства України в Словацькій Республіці № 6139/24-612-920 від 19.05.2016, підписаний першим секретарем Посольства України в Словацькій Республіці ОСОБА_11 . В даному листі зазначалось, що в період

-8-

з 21.05.2016 по 24.05.2016 на дипломатичній машині маки «VW Transporter», дипломатичний номер НОМЕР_6 , перевозиться дипломатичний вантаж. Відповідно до Віденської конвенції він не підлягає контролю. Всі подані громадянином України ОСОБА_9 до митного оформлення документи було сфотографовано ним особисто. У подальшому, під час спроби внесення інспектором митниці ОСОБА_22 даних в «АСМО Інспектор-2006», ОСОБА_9 зайшов в службове приміщення - модуль митного контролю та самовільно забрав із робочого столу вищеперераховані документи подані до митного контролю і сказав, що відповідно до вказівки свого керівництва отриманого в телефонному режимі, повертається в Україну. Після чого, громадянин ОСОБА_9 сів за кермо автомобіля і без дозволу виїхав із зони митного контролю в напрямку в`їзду в Україну.

Прикордонниками було подано команду «Бар`єр», зупинено транспортний засіб марки «VW Transporter», дипломатичний номер Словацької Республіки ЕЕ24158 під керуванням громадянином України ОСОБА_9 , при виїзді з пункту пропуску та повернуто на територію пункту пропуску на смугу руху в напрямку виїзд з митної території України. Після повернення в зону митного контролю, ОСОБА_9 відмовився надати всі документи, які попередньо були надані ним до митного контролю, у тому числі вищевказаний лист Посольства України в Словацькій Республіці від 19.05.2016 № 6139/24-612-920 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мотивуючи тим, що вони в нього відсутні. Він повідомив, що забув вдома свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тому повертався в Україну. О 19 год 26 хв після перегляду сфотографованих документів, поданих до митного контролю та відмови громадянина ОСОБА_9 повторно надати документи, інспектором митниці ОСОБА_22 було внесено всю інформацію до «АСМО Інспектор».

Згідно фото № 1, де зображений паспорт громадянина ОСОБА_20 , у якому містяться записи: «Дипломатичний паспорт PD UKR НОМЕР_2 ОСОБА_23 , Україна, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , особовий номер НОМЕР_7 , стать Ч/М, м. Київ/ UKR, дата видачі 16.12.2014, орган, який видав паспорт - МЗС, дійсний до 16.12.2019».

На фото № 2 зображено сторінки дипломатичного паспорта ОСОБА_20 , на якому міститься запис «чоловік першого секретаря Посольства України в Словацькій Республіці», переклад цього запису на англійську мову, зазначена дата 16.12.2014, міститься нерозбірливий підпис без розшифровки прізвища, скріплений печаткою МЗС.

На фото під № 3 зображено першу сторінку паспорта для виїзду за кордон громадянина Ліщишина ОСОБА_24 з відповідними записами.

На фото під № 4, 5 зображено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «VW Transporter», колір білий, дипломатичний номер Словацької Республіки НОМЕР_4 », VIN-код у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ОСОБА_25 , у якому зазначені дати 24.02.2012 та 29.07.2016, вказаний номер НОМЕР_8 .

У листі Посольства України в Словацькій Республіці № 6139/24-612-920 від 19.05.2016, зображеного на фото під № 7, міститься текст на українській мові «Всім кого це стосується, митним та прикордонним органам. Цим підтверджується, що 21.05.2016 - 24.05.2016 на дипломатичній машині «Volkswagen Transporter» НОМЕР_1 перевозиться дипломатичний вантаж. Відповідно до Віденської конвенції він не підлягає контролю. І секретар Посольства України в Словацькій Республіці - ОСОБА_11 . Підпис. Печатка консульського відділу ПУ в СР.» Нижче міститься переклад цього ж тексту на словацьку мову.

Під час перегляду фото вказаного документа у збільшеному вигляді, встановлено, що на печаті міститься напис «Посольсьтво України в Словацькій Республіці. Консульський відділ.»

-9-

Переглядом властивостей фото, які містяться в альбомі «Camera» на вказаному у смартфоні, встановлено, що вказані фото з назвами з «2246» до «2258» типу «JPEG» створені 21.05.2016 у 18:22 годин. В цьому ж альбомі містяться два фото автомобіля з тютюновими виробами.

Під час огляду смартфону, фото з нього переслані на електронну пошту слідчого, після чого записані на компакт-диск.

З протоколу огляду документів - дисків для лазерного зчитування (DVD+R) з відеозаписами з камер відеоспостереження пункту пропуску «Лужанка» від 25.06.2016 вбачається, що на оптичних дисках відеоспостереження, яке проводилось в пункті пропуску «Лужанка» за 21.05.2016 містяться відео файли типу «Event2915002», з камери № 6, де міститься відеозапис в`їзду транспортного засобу «Volkswagen Transporter» в пункт пропуску «Лужанка», виїзд його із зони митного контролю по цій же смузі руху у напрямку ВШ «Тил» в напрямку «В`їзд в Україну», повернення його від шлагбауму в зону митного контролю. У наступних кадрах файлу «Event3223006» міститься відеозапис щодо заїзду вказаного транспортного засобу до ВШ «Тил» та щодо перебування його на ВШ «Тил». Також видно розворот вказаного автомобіля після спрацювання команди «Бар`єр» та повернення по смузі «зелений коридор» в напрямку зони митного контролю.

З повідомлення Посольства України в Словацькій Республіці № 6139/3-910-723 від 23.05.2016 вбачається, що про факт чи наміри виїзду за межі Словаччини свого чоловіка ОСОБА_9 на автомобілі чи іншими видами транспорту, ОСОБА_26 нікого в Посольстві не інформувала. Жодних доручень від Посольства для доставки в дипломатичну установу любих видів вантажу ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_9 не отримували. Жодних супроводжуючих документів від Посольства України в Словаччині ні на ім`я ОСОБА_27 , ні на вантаж, який начебто міг перевозитись автомобілем, який належав вказаній особі, не готувалось, не реєструвалось та не видавалось.

З протоколу огляду місця події - території митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС від 02.06.2016 з фототаблицями до нього вбачається, що в`їзд на територію митного поста «Лужанка» здійснюється через комплекс «Вартовий шлагбаум «Тил», на якому знаходиться військовослужбовець прикордонної служби України, автоматичний шлагбаум, а також металева труба шлагбаум та «їжак», які піднімаються при спрацюванні команди «Бар`єр», та опускаються, відповідно, після відміни такої команди.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.06.2016 з фототаблицями до нього зі свідком ОСОБА_13 встановлено, що 21.05.2016 близько 19 год до нього підійшов інспектор ОСОБА_22 та повідомив, що у зону митного контролю на смугу руху для дипломатичного транспорту заїхав автомобіль марки «VW Transporter» з дипломатичними реєстраційними номерами Словацької Республіки НОМЕР_6 . Водій автомобіля пред`явив йому до митного контролю дипломатичний паспорт України, виданий на ім`я ОСОБА_23 . Він підійшов до водія ОСОБА_9 та запитав його чи переміщує він в автомобілі через митний кордон України дипломатичну пошту. ОСОБА_28 підтвердив, що в автомобілі переміщується дипломатична пошта. На прохання надати підтверджуючі документи, ОСОБА_9 надав оригінал листа Посольства України в Словацькій Республіці. Пізніше, ОСОБА_9 схопив у нього надані вищезгадані документи зі столу в службовому приміщенні митниці, повідомивши, що він отримав вказівку свого керівництва про необхідність повернення автомобіля в Україну, сів в автомобіль та почав розвертатися та їхати в напрямку виїзду з пункту пропуску «Лужанка» - в`їзду в Україну. Лише через декілька годин ОСОБА_9 погодився відкрити багажний відсік автомобіля, де і була виявлена значна кількість тютюнових виробів - сигарет. За фактом спроби переміщення сигарет з порушенням митного законодавства старшим державним інспектором ОСОБА_22 було складено протокол про порушення митних правил, за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України.

-10-

Контрольним талоном підтверджується факт перетину транспортного засобу марки «VW Transporter» з реєстраційним номером НОМЕР_6 з двома особами, по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню.

З відповіді Посольства України в Словацькій Республіці № 6139/17-910-839 від 10.06.2016 з додатками копій документів, вбачається, що ОСОБА_11 - дружина обвинуваченого була переведена на посаду І секретаря Посольства України в Словацькій Республіці з посади консула Генерального консульства України в Пряшеві після його ліквідації. Щодо листа № 6139/24-612-920 від 19.05.2016 зазначено, що жодних доручень від Посольства для доставки в дипустанову будь-яких видів вантажу ні перший секретар ОСОБА_11 , ні її чоловік ОСОБА_9 не отримували. Жодних супроводжуючих документів від Посольства України в Словацькій Республіці на ім`я ОСОБА_9 , а також на вантаж, який би, начебто, міг перевозитись автомобілем, який належав вказаній особі не готувалось, не реєструвалось та не видавалось. Станом на 21.05.2016 в журналі реєстрації вихідної кореспонденції Посольства України зафіксовано порядкові номери 708 та 709, у зв`язку з чим листа Посольства з вихідним номером 6139/24-612-920 фактично не могло бути. Автомобіль «VW Transporter», дипломатичний номер НОМЕР_6 , VIN-код у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , акредитований згідно Правил реєстрації транспортних засобів дипломатичних представництв в Словацькій Республіці на підставі ноти Посольства України в СР № 6139/22-930/1-284 від 29.02.2016. Вказаний автомобіль до перевезення будь-яких вантажів Посольства України в Словацькій Республіці, в тому числі дипломатичних, жодного разу не долучався.

Аналогічні відомості зазначено у відповіді Міністерства закордонних справ України № 110/17-995-156 від 07.06.2016.

Відповідно до відповіді МЗС та посадової інструкції першого секретаря Посольства України в Словацькій Республіці слідує, що до повноважень ОСОБА_11 не входить видання та підписання листів Посольства України в Словацькій Республіці, яке було пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_9 працівникам митниці 21.05.2016, що також підтверджує факт використання підробленого документу.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 08.11.2016, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.07.2016 щодо ОСОБА_9 в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 471 МК України змінено та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн з конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення - цигарок з фільтром вітчизняного виробництва, з акцизними марками України торговельної марки «LD», та легковий вантажопасажирський автомобіль марки «VW Transporter», реєстраційний дипломатичний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , фактичний ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_3 , об`єм двигуна - 2461,0 см3, дизель, рік виготовлення 2008, колір білий, вартістю 260173,60 грн повернуто ОСОБА_9 або його довіреній особі.

Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та їх обґрунтовано покладено в основу вироку.

При оцінці доказів та доводів апеляційної скарги також ураховується те, що у кримінальному провадженні відсутні які-небудь дані про те, що у свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 були підстави для обмови обвинуваченого ОСОБА_9 . Показання

-11-

цих свідків, колегія суддів вважає логічними, послідовними, такими, що не містять суперечностей і такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв їх до уваги, надавши їм перевагу та визнавши їх достовірними, і також приймає їх до уваги.

Доводи сторони захисту про відсутність належних допустимих доказів використання ОСОБА_9 підробленого документу та присвоєння владних повноважень, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Незважаючи на відсутність у органів досудового розслідування оригіналу листа Посольства України в Словацькій Республіці, та неможливість проведення експертизи листа Посольства України в Словацькій Республіці № 6139/24-612-920 від 19.05.2016 й інших наданих на дослідження матеріалів по вказаному листу, факт існування такого листа підтверджується як показаннями свідків, допитаними в суді, так і іншими дослідженими матеріалами кримінального провадження, що повністю спростовує доводи апеляційної скарги.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження та вироку вбачається, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для кримінального провадження, докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч. Оцінивши їх відповідно до вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що у діях ОСОБА_9 наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353 та ч. 4 ст. 358 КК України, а тому доводи захисника, наведені в апеляційній скарзі щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає необґрунтованими і такі відхиляються.

Посилання захисника-адвоката ОСОБА_7 на те, що постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 08.11.2016 встановлений факт недоведеності подання ОСОБА_9 , в ході проходження митного контролю листа Посольства України в Словацькій Республіці від 19.05.2016 № 6139/24-612-920, доводить відсутність складу кримінального правопорушення, та має преюдиціальне значення в даному кримінальному провадженні, слід визнати необґрунтованими, оскільки у згаданій постанові апеляційного суду зазначено, що суд першої інстанції не досліджував фотосвітлину листа Посольства України в Словацькій Республіці № 6139/24-612-920 від 19.05.2016, її зміст, форма, спосіб отримання та виготовлення не обговорювались, правова оцінка цьому документу не надавалась.

При цьому, в рамках даного кримінального провадження судом першої інстанції досліджено та дано оцінку фотокопії даного листа, а безпосередньо допитані свідки

-12-

надали чіткі і конкретні показання з приводу того, при яких обставинах вони отримали його оригінал від обвинуваченого ОСОБА_9 , за допомогою камери в телефоні виготовили фотокопію листа, після чого оригінал листа ОСОБА_9 більше для огляду не надавався.

Окрім того, постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 08.11.2016 не було встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, отже відповідно до змісту ст. 90 КПК України, жодного преюдиціального значення для суду щодо допустимості доказу фотокопії листа Посольства України, наданого ОСОБА_9 від 21.05.2016, вказана постанова у даному кримінальному провадженні не має.

Твердження сторони захисту про час прибуття ОСОБА_9 на територію митного посту «Лужанка» о 14 год 21.05.2016 спростовано протоколом огляду документів - диску для лазерного зчитування (CD-R) з інформацією про з`єднання абонента мобільного оператора «МТС» від 10.06.2016 та роздруківкою мобільного оператора зв`язку ПрАТ МТС, якими встановлено, що на диску містяться файли з інформацією про з`єднання абонента НОМЕР_9 оператора мобільного зв`язку «МТС», який належить обвинуваченому, за період з 01.05.2016 по 31.05.2016. Оглядом інформації про з`єднання даного абонента номера НОМЕР_9 встановлено, що о 17:28 годині 21.05.2016 був активним в районі м. Мукачева Закарпатської області, а ввечері 21.05.2016 о 18:14 годині працював в районі митного посту «Лужанка» в с. Астей, Берегівського району Закарпатської області.

Таким чином, установивши в порядку статті 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази й дав їм у сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

В апеляційній скарзі захисника не зазначено жодної обставини, що передбачена ст. 412 КПК України, яка б свідчила про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду постановити законний та обґрунтований вирок.

При цьому, колегія суддів констатує про відсутність підстав для повторного дослідження доказів, оскільки клопотання про дослідження доказів захисник в суді апеляційної інстанції не заявляв, крім того, в апеляційній скарзі захисник не посилався на наявність таких даних, які б свідчили про істотне порушення судом першої інстанції вимог КПК України при їх дослідженні, а також на наявність даних (відомостей), які б могли істотно вплинути на висновки суду та не заявляв клопотання з приводу дослідження тих чи інших доказів.

-13-

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження та вироку вбачається, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для справи, докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч.

Наведеними доказами, яким суд дав належну оцінку, спростовуються твердження захисника, наведені в апеляційній скарзі, про відсутність в матеріалах кримінального провадження належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Разом з тим, аналізуючи в даному випадку позицію обвинуваченого в суді першої інстанції та співставляючи її з обвинуваченням, що йому інкримінується, а також з показаннями учасників судового провадження та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів приходить до висновку про те, що вищезазначені показання та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості ОСОБА_9 є такими, що доповнюють одне одного, не змінювалися протягом всього провадження у справі, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України.

Слід визнати необгрунтованими й доводи сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту та необ`єктивність дослідження судом матеріалів кримінального провадження та доказів у ньому.

Таким чином, колегія суддів вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_9 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях і вважати, що останній незаконно засуджений за вказані кримінальні правопорушення, підстав немає.

У ході аналізу доводів апеляційної скарги підстав для закриття кримінального провадження, судом апеляційної інстанції встановлено не було, адже винуватість ОСОБА_9 підтверджується належними, допустимими, достовірними доказаними, безпосередньо дослідженими та оціненими на основі власного переконання судом першої інстанції.

На переконання колегії суддів, під час досудового розслідування та при розгляді кримінального провадження в суді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, витребувано необхідні документи, проведено відповідну експертизу, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єкт і об`єктивну сторону кримінальних правопорушень, допитані всі особи, показання яких має істотне значення для кримінального провадження. Тому доводи апеляційної скарги захисника про відсутність належних доказів вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є безпідставними і такі відхиляються.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, врахувавши поведінку всіх учасників під час вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у кримінальних правопорушеннях, за які його притягнуто до кримінальної відповідальності.

Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх в апеляційній скарзі, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду. Тому доводи в апеляційній скарзі про неправильну оцінку доказів судом у вироку є безпідставними.

-14-

З вироку вбачається, що на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях, з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини зазначених у вироку кримінальних правопорушень, а твердження захисника про недоведеність вини обвинуваченого в зазначеному кримінальному правопорушенні, а також доводи про відсутність у кримінальному провадженні достовірних доказів вини ОСОБА_9 у кримінальних правопорушеннях, за які останнього притягнуто до кримінальної відповідальності, належно перевірялися в судовому засіданні й обгрунтовано визнані безпідставними.

З огляду на те, що вивченням матеріалів провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин кримінального провадження, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду, яка викликає необхідність скасування вироку, на чому захисник наголошує у своїй апеляційній скарзі.

Отже, на підставі оцінки й аналізу наведених доказів суд правильно визнав винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто самовільне присвоєння владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь та використання підробленого документа.

Інші доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при розгляді кримінального провадження.

Крім того, відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За приписами ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Цих вимог кримінального закону, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 також дотримався.

З вироку суду вбачається, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував за обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутність судимості та наявність на утриманні неповнолітньої дитини, встановив відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також врахував те, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, характер суспільної небезпечності вчинених ОСОБА_9 кримінальних правопорушень та дані про особу винного та належним чином вмотивував в цій частині своє рішення.

Таке покарання відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових кримінальних правопорушень.

-15-

Разом з тим, колегія суддів констатує про наявність підстав для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України, відносяться до кримінальних проступків, за які передбачено покарання не пов`язане з позбавленням волі.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 вчинив 21.05.2016, також відсутні відомості про те, що ОСОБА_9 у період з 21.05.2016 по теперішній час вчинив інше кримінальне правопорушення, не надані такі данні й суду апеляційної інстанції, а тому перебіг строків давності не переривався. Також, відсутні будь-які відомості про зупинення досудового чи судового провадження у зв`язку з ухиленням ОСОБА_9 від досудового розслідування або суду. Тому підстав вважати, що строки давності були зупинені, а отже вони на даний час не спливли, не має.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

За таких обставин, станом на день постановлення апеляційним судом рішення трирічний строк притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України закінчився, обвинувачений ОСОБА_9 заяв чи клопотань про звільнення його від кримінальної відповідальності не подавав, а тому на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2018 підлягає зміні, а апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 - до часткового задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2018 щодо ОСОБА_9 змінити.

-16-

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В решті вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2018 щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції

Судді