Провадження 1-кп/557/77/2023
Справа 557/740/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження №0000088 від 09.04.2023, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Новокузнецьк, Кемеровської області, російська федерація, зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, українка, громадянка України, пенсіонерка, заміжня, раніше не судима,

за ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща кримінальне провадження з обвинувальним актом про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 09.04.2023 близько 17 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння після спільного вживання спиртних напоїв зі своїм зятем ОСОБА_5 , в ході конфлікту з останнім на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно спричинила для останнього тяжкі тілесні ушкодження при наступних обставинах.

Перебуваючи в приміщенні кухні, будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час раптового конфлікту, що виник на ґрунті тривалих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи небезпеку своїх дій для життя і здоров`я потерпілого, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та завдання шкоди його здоров`ю, ОСОБА_3 кухонним ножем нанесла останньому не менше одного удару в область живота праворуч, внаслідок чого спричинила потерпілому проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки; скрізне ножове поранення висхідної ободової кишки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 39 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Дії обвинуваченої органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у висунутому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнала повністю, у скоєному розкаялася, підтвердила обставини скоєння нею кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, та дала зізнавальні показання стосовно обставин скоєння нею кримінальних правопорушень, - час, місце, спосіб, мета скоєння. Зокрема, показала, що дійсно 09.04.2023 близько 17 год. 00 хв. за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на кухні вживала алкоголь разом із зятем ОСОБА_5 , пізніше виникла сварка, в ході конфлікту з останнім нанесла йому удар ножем в область живота. У скоєному розкаюється, просила вибачення у потерпілого, просить її суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 09.04.2023 в другій половині дня за місцем проживання у нього дійсно виник конфлікт з тещею, в ході якого вона нанесла один удар ножем в живіт. На даний час не має претензії до обвинуваченої, просить її суворо не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у скоєнні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується доказами, зібраними стороною обвинувачення, які відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, оскільки обставини скоєння кримінального правопорушення учасниками процесу не оспорюються.

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої в скоєнні кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченої та потерпілого, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами, яким суд дав належну оцінку.

Дії обвинуваченої органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні покарання суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю, в скоєному розкаялася, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером, не перебуває на «Д»-обліку у лікаря-нарколога та психіатра, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, відповідно до дискреційних повноважень суду, дотримуючись принципів законності і верховенства права, враховуючи позицію прокурора, потерпілого та захисту, суд дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства та реального відбування покарання, і вважає за можливе призначити їй покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, із звільненням від відбуття покарання, з іспитовим строком, яке буде необхідним та достатнім для її виправлення, а також попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання, зазначеної в ст. 50 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Суд дійшов висновку про відсутність необхідності продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої до набрання вироком законної сили, оскільки учасники судового процесу не надали суду доказів, що на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк в 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі ніж господарсько-побутового призначення, який поміщено до картонної коробки та футболку помаранчевого кольору з наскрізним пошкодженням тканини, яку поміщено до паперового конверту «Національна поліція України слідче управління», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право в суді отримати копію вироку.

Копія вироку вручається обвинуваченому, прокурору негайно після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошення вироку, копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1