САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1483/23
Провадження № 1-кп/726/112/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальне провадження № 0000056 від 20.12.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, не судимого, з середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на час інкримінованого кримінального правопорушення обіймав посаду командира міномета 3 мінометного розрахунку З мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант військової служби за контрактом,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-суд

В С Т А Н О В И В:

12.09.2021 на підставі укладення контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу між ОСОБА_5 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_5 призваний на військову службу за контрактом.

В той же день, наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 12.09.2021 №252, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 12.09.2021 №207-РС молодший сержант ОСОБА_5 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду командира гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 .

В подальшому, наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 22.11.2021 №319, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 17.11.2021 №249-РС молодший сержант ОСОБА_5 призначений на посаду командира міномета 3 мінометного розрахунку 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі резервістів під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини, а для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призивом офіцерського складу - день відправлення у військову частину з відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації молодший сержант ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Крім того, статті 131, 216 Статуту передбачають, що військовослужбовці зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

24 лютого 2022 року Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні?введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023, які відповідно були затверджені Законами України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні, в тому числі востаннє, продовжено з 05.30 год. 21.11.2022, строком на 90 діб, тобто до 05.30 год. 20 травня 2023 року, продовжено строком на 90 іб, тобто до 18.08.2023 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід прийти до висновку, що в Україні у період січня 2023 року діяв воєнний стан і молодший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в час його дії за наступних обставин.

Під час проходження військової служби, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 21.12.2022 №346 молодший сержант ОСОБА_4 вибув з пункту постійної дислокації ( АДРЕСА_2 ) до військової частини НОМЕР_4 (Чернівецький військовий госпіталь) для проходження військово-лікарської комісії, з метою визначення ступеню придатності до військової служби у Збройних Силах України.

В подальшому, відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 09.01.2023 №57 молодший сержант ОСОБА_4 потребує лікування у ОКНП «Буковинський клінічний онкологічний центр» на 10 календарних днів.

У зв`язку із наведеним, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 10.01.2023 №10 ОСОБА_4 , вибув на стаціонарне лікування у ОКНП «Буковинський клінічний онкологічний центр» згідно направлення військової частини НОМЕР_3 від 10.01.2023 №83, а відтак, відповідно 20.01.2023 останній повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, командир міномета 3 мінометного розрахунку 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин, достовірно знаючи про необхідність прибуття на службу, 20.01.2023 не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 08.06.2023.

Зокрема, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи 08.06.2023 з`явився до органу досудового розслідування, чим припинив вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушенння передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю, та пояснив суду, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, все так і було в дійсності, обвинувачений у вчиненому щиро кається. Пояснив, що після повернення із зони виконання бойових завдань під час АТО, поїхав до лікування, відчував стрес, напругу та глибоку депресію. Свою поведінку усвідомлює, бажає продовжувати службу у лавах ЗСУ, захищати Батьківщину, просить суд суворо його не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників процесу в порядку ч.3 ст.349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, з`ясувавши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає повністю доведеною вину ОСОБА_4 в умисних діях, які вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить визнання винуватості та щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд бере до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного.

Судом також враховуються і дані про особу ОСОБА_4 , який вину визнав, відтак усвідомив протиправності своєї поведінки, те, що він перше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікара психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

Таким чином, виходячи із ступеня суспільної небезпеки вчиненого, беручи при цьому до уваги обставини, за яких вчинено злочин, враховуючи, що обвинувачений на момент вчинення злочину є не судимими, беручи до уваги наявність у діях ОСОБА_4 обставини, яка пом`якшуює покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, те що обвинувачений усвідомив протиправний характер вчиненого, запевнив суд про готовність нести покарання за вчинене та недопустимість аналогічного у майбутньому, бажання продовжити службу у лавах Збройних сил України, захищати Батьківщину, суд, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 65, 75 ч. 5 ст. 407 КК України, ст.ст. 349, 342-380 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, нагляд за ОСОБА_4 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_3 , у разі зміни місця служби - командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

На підставі ст.76 КК України, у разі звільнення ОСОБА_4 з військової служби зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Чернівецького Апеляційного суду через Садгірський районний суду м. Чернівці шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженому , який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії судового рішення

Головуючий суддяОСОБА_1