ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1750/23 Справа № 203/3435/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження № 0000043 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді застави,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 27 червня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 536 800 грн., та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 06 липня 2023 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 , та можливістю підозрюваним переховуватись від суду та слідства, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків. Визначаючи розмір застави слідчий суддя врахував підвищений ступінь суспільної небезпеки особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, а також що останній є власником 100 % корпоративних прав ТОВ «ВЕЛДОН СТРОЙ», яке згідно відкритих відомостей мало дохід за 2020 р. в розмірі 3,9 млн. грн., в 2021 р. понад 200 тис. грн, в 2022 р. понад 1 млн грн., за підсумками 2022 р. має активи понад 240 тис. грн. в розмірі 1 млн. грн. Підстав для застосування особистого зобов`язання слідчий суддя не знайшов.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою особисте зобов`язання, вказуючи, що визначений розмір застави є непомірним для нього. При цьому ОСОБА_7 вказує, що він співпрацює з органами досудового розслідування, не переховувався, має господарську діяльність за місцем реєстрації, сім`ю. ОСОБА_7 вказує, що за рік отримав менший прибуток ніж визначено застави. Ризики на переконання апелянта є недоведеними, тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали клопотання, мотиви слідчого судді, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно до змісту ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний перегляд здійснюється в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

Із матеріалів провадження видно, що Третім СВ (з дислкокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР розташованого у місті Полтава здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000043, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 367, ч.3 ст. 425 КК України.(Т.1 а.с. 11-14)

20 червня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України.(Т.1 а.с.218-225)

Обґрунтованість підозри була встановлена слідчим суддею під час розгляду клопотання, який дійшов висновку про її наявність пославшись в рішенні на матеріали, які її підтверджують, з чим погоджується й апеляційний суд, яка в апеляційній скарзі не оскаржується.

Стосовно наявності у кримінальному провадженні ризиків, вказаних у клопотанні слідчим та встановлених в ухвалі слідчим суддею, колегія суддів приходить до переконань, що ризики, передбачені пунктами 1-3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може: переховуватись від суду та слідства, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, є доведені за матеріалами клопотання, що спростовує протилежний висновок апеляційної скарги ОСОБА_7 . Підтвердженням наявності ризиків є те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, пов`язаного із заволодінням державними коштами та зі складанням завідомо неправдивих службових документів, який складається з декількох епізодів та є продовжуваним, підозрюваний здійснював технічний нагляд за капітальним ремонтом, в ході якого, на думку органу досудового розслідування, було здійснено розкрадання коштів і на даний час виступає співвласником та керівником підприємства, а також наразі не проведені всі необхідні слідчі та розшукові дії. Крім цього ОСОБА_7 можливі відомі анкетні дані свідків письмові пояснення, яких долучені до матеріалів клопотання. При цьому пояснення свідків суд приймає до уваги як доказ лише після їх безпосереднього допиту в суді під час здійснення судового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що слідчим та прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не може запобігти наявним у справі ризикам.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 182 КПК України, застава є одним із запобіжних заходів і полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя повинен врахувати фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, його тяжкість, обґрунтованість підозри, наявність ризиків, а також особу підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України та запобігти ризикам, які наявні у кримінальному провадженні.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо непомірного розміру застави, який визначено слідчим суддею, то колегія суддів вважає даний розмір необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Внесення грошових коштів є невід`ємною складовою запобіжного заходу у вигляді застави. Саме цією сумою грошових коштів забезпечується належна процесуальна поведінка підозрюваного. Без фактичного внесення грошових коштів застава по суті зводиться до особистого зобов`язання, адже не забезпечується можливість застосування кримінально-процесуальної відповідальності в вигляді можливості звернення застави в дохід держави при порушенні її умов. За таких обставин застава втрачає дієвість в розумінні частини 1 статті 182 КПК.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 пункту 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його невиконання.

Колегія суддів вважає, що за матеріалами клопотання є достатньо підстав для застосування відносно ОСОБА_7 , застави в розмірі 200 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, визначаючи розмір застави, слідчим суддею обґрунтовано враховано, обставини кримінального провадження, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, враховано особу підозрюваного, який відповідно до відкритих відомостей Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є власником 100 % корпоративних прав ТОВ «ВЕЛДОН СТРОЙ», яке згідно відкритих відомостей мало дохід за 2020 р. в розмірі 3,9 млн. грн., в 2021 р. понад 200 тис. грн, в 2022 р. понад 1 млн грн., за підсумками 2022 р. має активи понад 240 тис. грн. в розмірі 1 млн. грн., що може свідчити про більшу вартість корпоративних прав порівняно з їх номінальним розміром в 5 000 грн. А також на даний час підозрюваний зареєстрований як фізична особа підприємець, згідно його пояснень проводить господарську діяльність.

Відтак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про визначення застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який здатен забезпечити досягнення дієвості даного кримінального провадження та не є непомірним для підозрюваного.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж застава, а саме особисте зобов`язання про який просить апелянт, на переконання апеляційного суду є недоцільним на даний час, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, його багатоепізодний характер, підозрюваний на даний час займає посаду директора і є власником 100 % корпоративних прав ТОВ «ВЕЛДОН СТРОЙ», яке використовувалося у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме у заволодіні державними коштами шляхом зловживання службовим становищем , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, та у внесенні службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, відповідно до підозри. Тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків, а визначений розмір застави, в разі її внесення буде тим стимулюючим фактором для дотримання підозрюваним обов`язків та запобіганню ризикам.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді застави - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4