Справа № 463/5259/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/798/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника уповноваженого

Верховної Ради з прав людини ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 червня 2023 року про обрання запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 369 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у разі внесення такої покладенням ряду обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 червня 2023 року клопотання задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали становить шістдесят днів, починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного 22 год. 18 хв. 22 червня 2023 року та закінчується - о 24 год. 00 хв. 20 серпня 2023 року. Визначено підозрюваному ОСОБА_7 , заставу в розмірі двісті дев`яносто прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 778360 грн. (сімсот сімдесят вісім тисяч триста шістдесят гривень).

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту (м. Ужгород Закарпатської області), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із ОСОБА_11 , а також іншими невстановленими на даний час співучасниками вчинення злочину, із свідками сторони обвинувачення, у тому числі свідком ОСОБА_12 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Суд мотивував своє рішення тим, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що ОСОБА_10 може знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи вищенаведене, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, суд дійшов висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою строком шістдесят днів з визначенням застави.

На ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що дану ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львів необхідно скасувати,?призначивши підозрюваному менш суворий запобіжний захід, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи та винесення ухвали, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, що призвело до невідповідності призначеного судом запобіжного заходу. Вказує, що застосовуючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом не зазначено, з чого саме суд виходив розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу. Тобто невідомо, які саме ризики були взяті до розгляду, чому суд вийшов за межі суми застави відповідно до тяжкості злочину, а також не взяв до уваги сімейний стан підозрюваного, характеристику, подяки і допомогу ЗСУ.

Крім цього, апелянт вважає, що слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу не обґрунтована неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, хоча відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.184 КПК України такі обґрунтування у клопотанні повинні бути зазначені в обов`язковому порядку.

Звертає увагу, що такі види запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, не розглядалися, як можливі для їх застосування, в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції не значено мотиви та обґрунтування неможливості застування цих менш суворих запобіжних заходів. Таким чином, суд хибно та неповно дослідив обставини, що мають значення для справи відповідно до вимог ст. 409, 410 КПК України.

Заслухавши доповідача, виступ підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 369 КК України.

22 червня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 369 КК України, складено 23 червня 2023 року та цього ж дня вручено ОСОБА_7

24 червня 2023 року 2023 року слідчий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у разі внесення такої покладенням ряду обов`язків.

Провівши системний аналіз матеріалів справи та вищевказаних законодавчих положень, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, про наявність, передбачених ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Доводи сторони захисту про недоведеність обґрунтованості підозри, а також наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України колегія суддів до уваги не бере з таких підстав.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею вірно встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 369 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Так, необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави слідчим суддею підставно мотивовано зібраними в ході досудового розслідування доказами: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 03.05.2023; рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 01.05.2023; рапортом співробітника ДВКР СБУ від 01.05.2023; матеріалами ГУ ВБ СБУ щодо виконання доручення від 04.05.2023; протоколами допитів свідка ОСОБА_12 від 04.05.2023, від 09.06.2023 та від 15.06.2023; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 22.06.2023; протоколом огляду (добровільної видачі грошових коштів) від 22.06.2023; протоколом обшуку приміщення Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 22.06.2023, речовими доказами, які було виявлено та вилучено 22.06.2023 у ході обшуків та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_10 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, а значить підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_10 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, вбачаються ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наведені вище дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам встановленим слідчим суддею.

При цьому, на думку колегії суддів, слідчий суддя вірно зазначив про безпідставність заперечення підозрюваного та його захисника щодо обрання запобіжного заходу, оскільки необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду клопотання зумовлена наявністю вищевказаних ризиків, запобігти яким жоден більш м`який запобіжний захід не може, а наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків не є підставою для відмови в задоволенні клопотання та враховані слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 178 КПК України.

Також, згідно з положеннями ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, вчинених під час дії в державі воєнного стану.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що розмір застави ОСОБА_7 , з урахуванням виключності випадку та його майнового стану, необхідно встановити у розмірі 290 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 778360 грн., оскільки саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України.

Правових підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, зокрема не пов`язаного з ізоляцією від суспільства колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді області від 24 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 червня 2023 року про обрання запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3