Справа № 559/2761/23
Провадження № 1-кс/559/712/2023
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

01 вересня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000523 від 11 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого ,

запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.10.2023 із визначенням розміру застави у виді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,-

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи клопотання сторона кримінального провадження посилається на те, що Слідчим відділенням Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 від 11 серпня 2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07.02.2022, за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України та звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові, умисні, тяжкі, корисливі злочини.

Так, на розгляді Дубенського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000344 від 01 вересня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2, ч.4 ст. 186, ч.2 ст.289 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000536 від 24 грудня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000410 від 24 червня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 11 серпня 2023 року, в нічну пору доби, точний час слідством не вдалося встановити, перебуваючи у гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, який знаходився у коридорі під`їзду, а саме мопедом сірого кольору, марки «SUZUKI», моделі «LETS», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, з метою використання у власних цілях, без дозволу та відома власника ОСОБА_7 , умисно, повторно, заволодів мопедом сірого кольору, марки «SUZUKI», моделі «LETS», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , штовхаючи його, повів у напрямку будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , де заховав у підсобному приміщенні.

Так, ОСОБА_6 незаконно заволодів транспортним засобом мопедом сірого кольору, марки «SUZUKI», моделі «LETS», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , та в подальшому викраденим майном розпорядивсь на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 13251 гривень 74 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

1.протокол огляду місця події від 11.08.2023, в ході якого встановлено відсутність транспортного засобу;

2.протоколом огляду речей від 11.08.2023, в ході якого у ОСОБА_6 вилучено транспортний засіб;

3.протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.08.2023;

4.висновком експерта № СЕ-19/118-23/8646-ТВ від 18.08.2023 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи;

5.протоколом огляду речей від 19.08.2023, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 по характерних ознаках впізнав свій транспортний засіб;

6.протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.08.2023;

7.протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.08.2023

30.08.2023 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1.Вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 був неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, а саме останній засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07.02.2022, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові, умисні, тяжкі, корисливі злочини. Крім того, на даний час відносно ОСОБА_6 на розгляді у Дубенському міськрайонному суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000344 від 01 вересня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2, ч.4 ст. 186, ч.2 ст.289 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000536 від 24 грудня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000410 від 24 червня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, в той час, коли в Дубенському міськрайонному суді проводиться розгляд вище вказаних кримінальних проваджень, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та знову вчинив ряд тяжких кримінальних правопорушень, за якими на даний час підозрюється.

Також, ОСОБА_6 ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що є фактором спонукання останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень. Все це може свідчити про те, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_6 зможе продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень тим самим спричинюючи громадянам майнову шкоду.

2.Переховуватись від органу досудового розслідування. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим затягуючи досудове розслідування чи судовий розгляд даного кримінального провадження. Також встановлено, що у ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, а саме останній неодружений, ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що може свідчити про те, що останній може вільно покинути місце свого проживання та поїхати в інше місце де переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

3.Незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Даний ризик (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 зможе шляхом погроз чи залякування впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показів, за для уникнення кримінальної відповідальності. Також встановлено, що ОСОБА_6 проживає неподалік від потерпілого ОСОБА_7 , що дає йому змогу впливати на останнього шляхом погроз, залякування, оскільки ОСОБА_6 загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиненні іншого кримінального правопорушення, необхідно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 може бути застосований.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та майновий стан.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки ризики вчинення нового кримінального правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні досить високі, а навіть такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт належним чином не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, оскільки ОСОБА_6 в будь яку пору доби зможе вільно покинути місце свого проживання.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На стадії досудового розслідування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), § 32), як у даному випадку, оскільки термін «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути ж такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» (Merabishvili v. Georgia [GC], § 184). Тож в кримінальному провадженні наявні факти які обґрунтовують підозру, а отже і можливість обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. Враховуючи всі обставини вчинення даного кримінального правопорушення, особу підозрюваного , слідчий просить визначити відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави у виді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.10.2023 із визначенням розміру застави у виді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судове засідання призначене на 31.08.2023 усі учасники з`явилися, однак, у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння(висновок №397 від 31.08.2023, результат огляду 1,80 проміле), судове засідання було відкладено на 01.09.2023.

В судовому засіданні 01.09.2023 прокурор та слідчий підтримали клопотання із викладених у ньому обставин, просили його задовольнити.

В судовому засіданні 01.09.2023 ОСОБА_6 пояснив, що не заперечує вчинення ним кримінального правопорушення. Просив не обирати запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, а застосувати цілодобовий домашній арешт.

Захисник 01.09.2023 ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, вважає, що ризик переховуватися від органу досудового розслідування не доведений, просила обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

30.08.2023 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Аналіз наведених у клопотанні обставин та матеріалів долучених до клопотання, дає підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, яке було розпочато 11.08.2023.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Всі докази перевіряються лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено, а в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених: п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні), та п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення).

Щодо наявності ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування або суду), слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України судом оцінені в сукупності та враховуються наступні обставини. ОСОБА_6 був неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, а саме останній засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07.02.2022, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові, умисні, тяжкі, корисливі злочини. На даний час відносно ОСОБА_6 на розгляді у Дубенському міськрайонному суді перебувають обвинувальні акти по обвинуваченню ОСОБА_6 :

- у кримінальному провадженні №0000344 від 01 вересня 2022 року по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2, ч.4 ст. 186, ч.2 ст.289 КК України,

- у кримінальному провадженні №0000536 від 24 грудня 2022 року по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України;

- у кримінальному провадженні №0000410 від 24 червня 2023 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, в той час, коли в Дубенському міськрайонному суді проводиться розгляд вище вказаних кримінальних проваджень, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та знову вчинив ряд тяжких кримінальних правопорушень, за якими на даний час підозрюється.

ОСОБА_6 ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що є фактором спонукання останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень. Все це може свідчити про те, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_6 зможе продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень тим самим спричинюючи громадянам майнову шкоду.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. ОСОБА_6 є раніше судимим та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 може бути застосований.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку слідчого судді, лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваною процесуальних рішень та унеможливить спроби останньої впливати на іншу підозрювану та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

В судовому засідання доведено, що інший запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного.

Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в ОСОБА_6 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у слідчого судді - немає.

За таких обставин, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Потреби досудового розслідування та суспільний інтерес виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Зважаючи на встановлені границі розміру застави, для такої категорії кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , визначаю розмір застави в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду, про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000523 від 11 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.10.2023 із визначенням розміру застави у виді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.10.2023.

Встановити строк дії ухвали - до 30 жовтня 2023 року.

Встановити заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду за наступними реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ)26259988
Банк отримувачаДКСУ, м.Київ
Код банку отримувача (МФО)820172
Рахунок отримувачаUA0010559

За умови внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- утримуватись від будь-якого спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб;

- не відвідувати місця продажу алкогольних напоїв на розлив.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого суддю Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_6 строком на два місяці з моменту звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000523.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_6 .

Підозрюваного ОСОБА_6 взяти під варту у залі суду.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні повідомити родичів ОСОБА_6 про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1