Провадження № 1-кс/947/7149/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000203 від 21.07.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Теплодар Одеської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000203 від 21.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи значення своїх дій, які полягають у посяганні на суспільні відносини, що забезпечують основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків та сприяють поширенню аморальності в інтимних стосунках людей, ігноруючи вимоги суспільної моралі, відповідно до яких задоволення статевих потреб повинне здійснюватися без прояву розпусти, безладних статевих контактів і проституції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи бажання займатися законною трудовою діяльністю, бажаючи мати дохід і стабільне джерело доходу від незаконної діяльності пов`язаної із сексуальною експлуатацією інших жінок, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 15.05.2023 року, розробила злочинну схему незаконного збагачення.

Усвідомлюючи неможливість самостійно реалізувати свої злочинні наміри по вчиненню дій по забезпеченню занять проституцією іншими особами - сутенерство, щодо декількох осіб, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та іншим невстановленим на даний час особам, свій злочинний план і запропонувала спільно з нею займатися незаконною діяльністю.

Вказані особи погодились на участь у вчиненні кримінального правопорушення, продемонструвавши таку згоду своїми подальшими активними та умисними діями.

Відповідно до злочинного плану, учасники групи повинні втягувати осіб жіночої статі до заняття проституцією в орендованій квартирі на території м. Одеси, приймати закази від клієнтів, які б бажали отримати від осіб жіночої статі сексуальні послуги, а саме: вступати в безладні статеві зв`язки, здійснювати статеві акти, задовольняти статеву пристрасть в неприродній формі, вчиняти будь-які дії сексуального характеру, за грошові кошти а також отримувати від клієнтів грошові кошти, визначати жінок, які могли надавати вказані послуги у той чи інший день, у кожному конкретному випадку, здійснювати нагляд та опіку над ними, підтримувати квартиру в стані придатному для використання, забезпечувати необхідними предметами контрацепції, гігієни, постільною білизною, простирадлами тощо.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру і виконуючи роль «керівника» ОСОБА_7 узгодила зі всіма членами групи, до складу якої увійшли ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та інші невстановлені на даний час особи, план спільної злочинної діяльності, направленої на сутенерство щодо декількох осіб з метою наживи, розподіливши між ними ролі та функції, а також, обумовивши способи зв`язку і конспірації, з метою унеможливлення виявлення правоохоронними органами їх спільної злочинної діяльності, в тому числі шляхом спілкування через інтернет по мобільним додаткам Viber, WhatsApp, та Telegram.

Так, ОСОБА_7 , усвідомлюючи свою роль у групі, діючи в якості її керівника, згідно з планом злочинних дій, розуміючи, протиправність своїх дій безпосередньо здійснювала загальне керівництво при плануванні злочинної діяльності, розподілила ролі між її учасниками, які виконували конкретні дії, спрямовані на досягнення спільної злочинної мети, втягувала осіб жіночої статі до заняття проституцією, приймала закази від клієнтів, визначала жінок, які могли надавати послуги сексуального характеру у той чи інший день, у кожному конкретному випадку, визначала суми грошових коштів, які можливо отримати від клієнтів та розподіляла їх між учасниками групи.

У свою чергу, ОСОБА_9 , усвідомлюючи свою роль у групі в якості виконавця, згідно з планом злочинних дій, розуміючи, протиправність своїх дій, за вказівкою ОСОБА_7 виконувала функцію «оператора» салону інтимних послуг, яка полягала у наданні рекламних оголошень у мережі Інтернет на сайті xxxodessa.com про надання жінками сексуальних послуг на території м. Одеси; наданні клієнту оголених фото жінок, які надають послуги інтимного характеру; прийманні замовлень від потенційних клієнтів; повідомленні клієнту фактичного місця знаходження місця розпусти, графіку роботи та кількості вільних жінок.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи свої ролі у групі в якості виконавців, згідно з планом злочинних дій, розуміючи, протиправність своїх дій, за вказівкою ОСОБА_7 виконували функції «адміністраторів» салону інтимних послуг, шляхом забезпечення водія з транспортом та здійснення доставляння жінок до замовника для надання послуг інтимного характеру; обговорення вартості наданих послуг, контролювання часу проведеного жінки із клієнтом та порядку отримання грошових коштів, за надані послуги інтимного характеру, які в подальшому розподіляли між усіма учасниками протиправної діяльності, та інші обставини пов`язані з наданням сексуальних послуг.

Враховуючи вищевикладене, діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи єдиний протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, а також діючи із корисливих мотивів ОСОБА_7 виконуючи роль «керівника» салону інтимних послуг, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виконуючи ролі «адміністраторів», ОСОБА_9 виконуючи роль «оператора» салону інтимних послуг, а також інші невстановлені на даний час особи, займалися сутенерством, щодо декількох осіб, вчиняючи дії по забезпеченню заняття проституцією невстановлених на теперішній час жінок, у квартирі АДРЕСА_2 , при наступних обставинах.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел із ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими на даний час особами, ОСОБА_7 виконуючи роль «керівника», шляхом пошуку через мережу інтернет відповідних оголошень щодо найму житла на довгостроковий період, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, спосіб та місці, підшукала та орендувала квартиру АДРЕСА_2 ,для подальшого вчинення дій по забезпеченню занять проституцією іншими особами - сутенерство, щодо декількох осіб.

Так, починаючи з липня 2022 року, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, спосіб та місці, ОСОБА_10 підшукала осіб жіночої статі,які надали добровільну згоду, для зайняття проституцією за грошову винагороду у визначеному нею місці розпусти за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_7 реалізовуючи спільний злочинний умисел із ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими на даний час особами, підібравши необхідну кількість осіб жіночої статі для надання послуг інтимного характеру, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, спосіб та місці, довела до їх відома графік, грошову винагороду та місце надання сексуальних послуг, на що останні погодились надаючи у подальшому відповідні послуги інтимного характеру у період з 22.02.2023 року по 03.03.2023 року за адресою:

АДРЕСА_3 .

Так, 22.02.2023 року о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 зателефонував на мобільний телефон НОМЕР_1 , на дзвінок якого відповіла невстановлена особа жіночої статі - «оператор» салону інтимних послуг та повідомила, що ОСОБА_11 може приїхати до салону інтимних послуг, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де йому будуть надані сексуальні послуги за грошові кошти у розмірі 2500 гривень.

Отримавши дозвіл «оператора» про можливість прибуття до салону інтимних послуг, ОСОБА_11 22.02.2023 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, прибув за вказаною адресою, та керуючись вказівками «оператора» у телефонному режимі, зайшов до квартири АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою, де його зустріла «адміністратор» салону інтимних послуг ОСОБА_4 , яка запросила вільну дівчину, особу якої на даний час не встановлено, пройти до клієнта та повідомила, що вона надає послуги сексуального характеру, після чого ОСОБА_11 пройшов з нею до окремої кімнати, де на виконання домовленостей з «оператором»

та «адміністратором» салону інтимних послуг, передав дівчині, особу якої на даний час не встановлено, грошові кошти в сумі 2500 гривень, за які остання надала йому сексуальні послуги протягом однієї години.

Надалі, невстановлена, на даний час, особа жіночої статі, що надавала сексуальні послуги ОСОБА_11 , передала отримані грошові кошти ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

У свою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розподілили отримані в результаті вказаної незаконної діяльності грошові кошти, у заздалегідь обумовлених долях, між усіма учасниками групи та дівчиною, особу якої на даний час не встановлено, що надала сексуальні послуги ОСОБА_11 .

Крім того, 23.02.2023 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_12 , зателефонував на мобільний телефон НОМЕР_2 , на дзвінок якого відповіла невстановлена особа жіночої статі - «оператор» салону інтимних послуг та повідомила, про можливість отримати сексуальні послуги за адресою: АДРЕСА_4 , за грошові кошти з розрахунку у розмірі 2500 гривень за годину без врахування додаткових послуг, та приблизно о 19 годині 05 хвилин на мобільний телефон ОСОБА_12 через мобільний додаток «Viber» з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 надійшли фото осіб жіночої статі у білизні.

Отримавши дозвіл невстановленої особи жіночої статі - «оператора» салону інтимних послуг про можливість прибуття за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_12 23.02.2023 року приблизно о 19 годині 40 хвилин, прибув за вказаною адресою, та керуючись вказівками «оператора» у телефонному режимі, зайшов до квартири АДРЕСА_5 , де його зустріла «адміністратор» салону інтимних послуг ОСОБА_8 , яка запросила близько 4 вільних дівчат, осіб яких на даний час не встановлено, пройти до клієнта та повідомила, що вони надають послуги сексуального характеру.

Після чого,через декілька хвилин, ОСОБА_12 обравши одну із запропонованих дівчат, пройшов з нею до окремої кімнати, де на виконання домовленостей з «оператором» та «адміністратором» салону інтимних послуг, передав дівчині, особу якої на даний час не встановлено,грошові кошти в сумі 2500 гривень, за які остання надала йому сексуальні послуги протягом однієї години.

Надалі, невстановлена, на даний час, особа жіночої статі, що надавала сексуальні послуги ОСОБА_12 , передала отримані грошові кошти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Усвою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розподілили отримані в результаті вказаної незаконної діяльності грошові кошти, у заздалегідь обумовлених долях, між усіма учасниками групи та дівчиною, особу якої на даний час не встановлено,що надала сексуальні послуги ОСОБА_12 .

Також, 03.03.2023 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_12 зателефонував на мобільний телефон НОМЕР_2 , на дзвінок якого відповіла «оператор» салону інтимних послуг ОСОБА_9 та повідомила, про можливість отримати сексуальні послуги за адресою: АДРЕСА_4 , за грошові кошти з розрахунку у розмірі 2500 гривень за годину без врахування додаткових послуг, та приблизно о 15 годині 05 хвилин на мобільний телефон ОСОБА_12 через мобільний додаток «Viber» з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 надійшли фото осіб жіночої статі у білизні.

У телефонному режимі ОСОБА_12 узгодив із «оператором» салону інтимних послуг ОСОБА_9 , прибуття невстановленої, на даний час, особи жіночої статі для надання інтимних послуг до квартири АДРЕСА_6 .

Цього ж дня, приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_12 , знаходячись біля багатоповерхового будинку вищевказаною адресою, на виконання домовленостей із «оператором» салону інтимних послуг ОСОБА_9 , зустрів невстановлену, на даний час, особу жіночої статі, яка прибула за вказаною адресою на таксі та попрямував, разом з останньою, до квартири.

У подальшому, цього ж дня близько 20:00 години ОСОБА_12 на виконання домовленостей з «оператором» салону інтимних послуг ОСОБА_9 , передав дівчині, особу якої на даний час не встановлено, грошові кошти в сумі

5500 гривень, за які остання надала йому сексуальні послуги протягом

двох годин.

Надалі, невстановлена, на даний час, особа жіночої статі, що надавала сексуальні послуги ОСОБА_12 , передала отримані грошові кошти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Усвою чергу, ОСОБА_13 та ОСОБА_8 розподілили отримані в результаті вказаної незаконної діяльності грошові кошти, у заздалегідь обумовлених долях, між усіма учасниками групи та дівчиною, особу якої на даний час не встановлено,що надала сексуальні послуги ОСОБА_12 .

Також, 01.06.2023 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_14 зателефонував на мобільний телефон НОМЕР_1 , на дзвінок якого відповіла невстановлена особа жіночої статі - «оператор» салону інтимних послуг та повідомила, про можливість отримати сексуальні послуги за адресою: АДРЕСА_4 , за грошові кошти з розрахунку у розмірі 2500 гривень за годину без врахування додаткових послуг, та приблизно о 18 годині 43 хвилин на мобільний телефон ОСОБА_14 через мобільний додаток «Viber» з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 надійшли фото особи жіночої статі у білизні.

Отримавши дозвіл невстановленої особи жіночої статі - «оператора» салону інтимних послуг про можливість прибуття за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_14 01.06.2023 року приблизно о 22 годині 59 хвилин, прибув за вказаною адресою, та керуючись вказівками «оператора» у телефонному режимі, близько 23 годині 02 хвилин зайшов до квартири АДРЕСА_5 , де його зустріла «адміністратор» салону інтимних послуг ОСОБА_4 , яка запросила близько 2 вільних дівчат, осіб яких на даний час не встановлено, пройти до клієнта та повідомила, що вони надають послуги сексуального характеру.

Після чого,через декілька хвилин, ОСОБА_14 обравши одну із запропонованих дівчат, пройшов з нею до окремої кімнати, де на виконання домовленостей з «оператором» та «адміністратором» салону інтимних послуг, передав дівчині, особу якої на даний час не встановлено,грошові кошти в сумі 15000 гривень, за які остання надала йому сексуальні послуги протягом шести годин.

Надалі, невстановлена на даний час особа жіночої статі, що надавала сексуальні послуги ОСОБА_14 , передала отримані грошові кошти ОСОБА_4 .

У свою чергу, ОСОБА_4 помістила вказані грошові кошти до сейфу за вищевказаною адресою, з метою подальшого розподілу, отриманих в результаті незаконної діяльності, грошових коштів, у заздалегідь обумовлених долях, між усіма учасниками групи, в тому числі ОСОБА_7 , та дівчиною, особу якої на даний час не встановлено,що надала сексуальні послуги ОСОБА_14 .

З урахуванням вищевикладених обставин, 02 червня 2023 року старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України за кваліфікуючими ознаками: сутенерство, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрювана ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до чого, сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, а тому слідчий за погодженням з прокурором звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні -

Прокурор оголосив клопотання, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що підозрювана з пред`явленою їй підозрою погоджується, співпрацює зі слідством. раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких забезпечує та виховує сама. Не є організатором діяльності, а була лише адміністратором салону з надання інтимних послуг. Організатором незаконної діяльності була сестра підозрюваної, яку наразі також затримано. Звернув увагу на те, що підозрювана надає покази та готова викрити організаторів незаконної діяльності. Також зазначив, що розмір застави, який просить визначити підозрюваній сторона обвинуваченого є непомірним для його підзахисної з огляду на її майновий стан та те, що на її утриманні перебувають малолітні діти, при цьому вона є матір`ю-одиначкою. Враховуючи вказані обставини просив відмовити у задоволенні клопотання прокурору та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, можливо навіть цілодобового з обов`язком носити електронний засіб контролю.

Підозрювана з пред`явленою їй підозрою погодилася, зазначила, що працювала адміністратором у салоні з надання інтимних послуг. Організаторами незаконної діяльності є чоловіки на ім`я ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які є співробітниками поліції. Прізвища вказаних осіб їй невідомі та в якому саме органі вони працюють вона також не знає. Просила не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати домашній арешт.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 02 червня 2023 року старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України за кваліфікуючими ознаками: сутенерство, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується: протоколом допиту ОСОБА_17 якості свідка від 04.05.2023 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 03.03.2023 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 23.02.2023 року; протоколом допиту ОСОБА_11 якості свідка від 04.05.2023 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 22.02.2023 року; протоколом допиту ОСОБА_18 якості свідка від 02.01.2023 року;протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 22.03.2023 року;протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контроль відносно ОСОБА_4 від 27.04.2023 року;протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контроль відносно ОСОБА_8 від 27.04.2023 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контроль відносно ОСОБА_9 від 27.04.2023 року; протоколом огляду інформації, яка отримана в результаті проведення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно

ОСОБА_7 від 16.03.2023 року; протоколом допиту ОСОБА_14 якості свідка від 02.06.2023 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 01.06.2023 року; протоколом обшуку від 02.06.2023 року, тощо.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України. При цьому, обставини викладені у повідомленні про підозру самою ОСОБА_4 не оспорюються.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчим суддею встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки остання вела спілкування застосовуючи мобільні додатки з яких може видалити ту чи іншу інформацію, а досудове слідство на даний час не завершено та, як зазначає сторона обвинувачення, перевіряється причетність інших осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрювана може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрювана ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрювана ОСОБА_4 ) складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 53 680 грн. до 214 720 грн.).

Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 073 600 грн., посилаючись на те, що під час досудового розслідування у ОСОБА_4 було вилучено значну суму грошових коштів, а протиправна діяльність у якій підозрюється остання має систематичний характер, відповідно до чого у підозрюваної може бути накопичена значна сума грошових коштів, яку вона може використати в рахунок сплати застави.

Проте, слідчий суддя вважає, що вказаний розмір застави, який просить визначити сторона обвинувачення є необґрунтованим, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено необхідність визначення розміру застави у вказаному розмірі, який є завідомо непомірним для підозрюваної ОСОБА_4 , яка має на утриманні двох малолітніх дітей, яких забезпечує сама, а тому з огляду на майновий стан останньої, а також на ту обставину, що підозрювана погоджується з підозрою, вважає, щозастава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 грн. здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та буде відповідати матеріальному стану підозрюваної.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава саме у зазначеному розмірі здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної під загрозою звернення застави в дохід держави.

Відповідно до викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000203 від 21.07.2022 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 31.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваній, що підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 31.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1