Справа № 161/9106/23
Провадження № 1-кс/161/2948/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 08 червня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку Волинської області скаргу ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Луцьку) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 задовольнити її клопотання від 19.05.2023 року та визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000015 від 19.01.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою щодо зобов`язання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Луцьку) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 задовольнити її клопотання від 19.05.2023 року та визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000015 від 19.01.2023 року.

Просить зобов`язати слідчого задовольнити клопотання від 19.05.2023 року та визнати її потерпілою у кримінальному провадженні №0000015 від 19.01.2023 року, скасувати постанову слідчого від 23.05.2023 року.

У судове засідання скаржник надала заяву, в якій просила скаргу розглянути без її участі, просила її задовольнити. Крім того зазначила, що в скарзі допущена описка щодо дати клопотання, а саме: просить вірною дату клопотання вказати 19.05.2023 року, а також скасувати постанову від 23.05.2023 року.

Слідчий ТУ ДБР в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи скарги слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що її було піддано поганому поводженню з боку суб`єктів владних повноважень в порушення статті 3 Конвенції така скарга вимагає проведення ефективного офіційного розслідування.

Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним та повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади мають вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які стосуються події, зокрема показань очевидців, висновків експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризики недотримання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.2,284 КПК України).

У відповідності до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

Згідно ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316цього Кодексу.

Згідно ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою, її копії.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення об`єктивних причин-надсилається їй.

Так із постанови про відмову у визнанні потерпілим від 23.05.2023 року вбачається, що у задоволенні клопотання заявника про визнання потерпілим відмовлено.

Як вбачається із приписів ч.1 ст.220 КПК України, слідчий в строк не більше трьох днів з моменту подання клопотання зобов`язаний його розглянути та задовольнити за наявності відповідних підстав.

Так згідно вимог ч.2 ст.220 КПК України про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

В обгрунтування постанови про відмову у визнанні потерпілим слідчий зазначив, що на даний час не встановлено підстав для визнання її потерпілою.

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість визнання особи потерпілою, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Приписами ч.1 ст.55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Разом із тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з вказаної вище постанови, мотивами прийняття слідчим такого рішення є те, що слідчим не встановлено підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, не надавши при цьому належної мотивації в ній та причин відмови у визнанні заявника потерпілою.

Таким чином, з метою усунення зазначених вище порушень слід зобов`язати слідчого повторно розглянути подане заявником клопотання з дотриманням вимог КПК України та прийняти за результатами розгляду обґрунтоване процесуальне рішення.

Що стосується вимог скарги про зобов`язання слідчого задовольнити клопотання від 19.05.2023 та визнати заявника потерпілою, то слід звернути увагу на те, що до повноважень слідчого судді не належить прийняття такого рішення. Слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, які є самостійними у прийнятті таких рішень, відповідно до положень ст.ст.36, 40 КПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 01 грудня 2022 року (справа № 522/7836/21)

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість вимог скарги у цій частині.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Луцьку) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 задовольнити її клопотання від 19.05.2023 року та визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000015 від 19.01.2023 року, - задовольнити частково.

Скасувати постанову Слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 23.05.2023 року про відмову у задоволенні клопотання від 19.05.2023 року у кримінальному провадженні № 0000015 від 19.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Луцьку) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 , у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 19.05.2023 року про визнання її потерпілою та вручення їй пам`ятки як потерпілій, в порядку, визначеному ст.ст.55,220 КПК України та задовольнити за наявності для цього процесуальних підстав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1