КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3045/23
Провадження № 1-кп/552/897/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2023 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарi - ОСОБА_2 ,

за участi прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтава кримінальне провадження №0000607 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь АР Крим, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше неодноразово судимого, останній раз 19.02.2020 Білеївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 02.03.2020 звільнений умовно-достроково на 10 місяців 1 день, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

08 грудня 2022 року у невстановлений слідством час, ОСОБА_5 , правомірно перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав із помешкання вищевказаної квартири мобільний телефон, марки «Тесnо», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку у розмірі 1555,63 грн.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину визнав повністю та розповів, що 08 грудня 2022 року він познайомився на вулиці з потерпілим та останній запросив його до себе додому, де пригостив його чаєм. Коли потерпілий відволікся, то він взяв біля дзеркала у прихожій телефон останнього та пішов. У подальшому даний телефон заклав до ломбарду. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що все було саме так як розповів обвинувачений. Він побачив на вулиці раніше незнайомого ОСОБА_5 , який продавав навушники. Оскільки останній був промоклий та погано одягнений, то він запросив його додому погрітися, де напоїв чаєм та накормив. Коли він вийшов до іншої кімнати ОСОБА_5 сказав, що йому треба йти. Через кілька хвилин після того як ОСОБА_5 пішов він виявив, що зник його мобільний телефон. ОСОБА_4 вибіг за ОСОБА_5 на вулицю, але останнього вже не було. Після чого він звернувся до поліції.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинений злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання винного є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання не виявлено.

Обвинувачений працездатний, лікування в примусовому порядку не потребує.

Враховуючи, те що ОСОБА_5 щиро розкаюється у вчиненому, завдана шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викладеного майна, а також думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку про можливість призначення йому мінімального покарання передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення.

В той же час, хоча ОСОБА_5 щиро розкаюється у вчиненому, суд з врахуванням того, що він будучи раніше неодноразову судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин під час умовно-дострокового звільнення, приходить до висновку, що його виправлення не можливе без відбування покарання. При цьому, остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ст.71 КК України.

З метою забезпечення виконання вироку суду, ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білеївського районного суду Одеської області від 19.02.2020 та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання п`ять років один місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 17 липня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави за проведення експертизи в розмірі 956 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Тесnо», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 повернути власнику - ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1