В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлоград в режимі відео конференції кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000792 від 18.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер відсутній, уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.07.2008 року Ізюмським районним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 11.11.2009 року Ізюмським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 296, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.09.2011 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 8 місяців 10 днів;

- 13.06.2012 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 286, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Звільнений 24.01.2017 року по відбуттю строку покарання;

- 30.01.2020 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. 17.07.2020 року ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області вирок приведений у відповідність до вимог чинного законодавства, та останньому змінено покарання з 2 років позбавлення волі на 2 роки обмеження волі, в іншій частині вирок залишений без змін. Покарання відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2022 року, о 19.30 год., ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, підійшов до столу, який знаходився біля вхідних дверей гаражу, розташованого на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , взяв у праву руку ніж з металевою ручкою, повернувся до ОСОБА_6 , який вже піднявся із землі та стояв нахилившись вперед спиною до останнього, наніс потерпілому удар у нижню ліву частину тулубу, після чого припинив свої злочинні дії, викинув ніж в траву у дворі та зайшов у приміщення житлового будинку. Протиправними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої поперекової області з ушкодженням лівої нирки, тонкої кишки, поперечно-ободової кишки, що супроводжувалось внутрішньою кровотечею. За ступенем тяжкості, тілесні вказані ушкодження кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я - як тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду пояснив, що 17.10.2022 року у вечорі від був вдома у своєї матері за адресою АДРЕСА_2 , де проживав на той час, та там був і потерпілий ОСОБА_6 з яким вони вживали вино, так як у ОСОБА_6 було день народження. Потім він почув крики матері, та підійшов до потерпілого попросив заспокоїтись, але ОСОБА_6 почав його бити, та він втратив свідомість, але не надовго. Коли він прийшов до тями, то почав битися з ОСОБА_6 у дворі. Потім він ножем вдарив потерпілого у бік , коли той стояв біля нього. Він сам викликав швидку медичну допомогу.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого раніше не знав. 17.10.2022 року о 19.30 год. він був за адресою АДРЕСА_2 у ОСОБА_7 . Через 30 хв. прийшов обвинувачений, та вони вживали спиртне, так як у нього було день народження. Конфлікт розпочався між ним та ОСОБА_8 , так як остання до нього залицялася. Він вийшов на подвір`я, та за ним вийшов обвинувачений, у руці якого був якийсь предмет, похожий на ніж, та яким обвинувачений його вдарив у бік. Надалі він втратив свідомість. 12 днів він був у госпіталі на лікуванні. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого він не має, та просить суд призначити останньому покарання на свій розсуд.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується сукупністю доказів, а саме показами потерпілого, показами самого обвинуваченого, який в судовому засіданні підтвердив той факт, що наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , письмовими матеріалами справи, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

Аналіз показань обвинуваченого, потерпілого, викладених вище, на думку суду є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними дають підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню і впливають на оцінку дій обвинуваченого та підтверджують його вину в інкримінованого йому злочину.

Окрім показань, наданих обвинуваченим, потерпілим у судовому засіданні вина ОСОБА_3 також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 18.10.2022 року, та фототаблиці до нього, відповідно до якого, в присутності понятих, було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за згодою власниці, де було скоєно злочин, та де було виявлено ніж, кофту чоловічу, штани із плямами крові. Том № 1 а.с. 96-101;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2022 року, відповідно до якого, за участю спеціаліста, понятих, ОСОБА_3 повідомив про вчинений злочин ним в будинку його матері за адресою: АДРЕСА_2 у відношенні ОСОБА_6 . Том № 1 а.с. 105-106;

- медичними документами з лікарні у відношенні ОСОБА_6 щодо отримання ним тілесних ушкоджень. Том № 1 а.с. 111-166;

- протоколом огляду речей від 01.11.2022 року, та фото до нього, відповідно до якого, в присутності понятих, за участю спеціаліста, було оглянуто ніж металевий з хромовим покриттям, на якому знаходились плями РБК. Том № 1 а.с. 167-168;

- висновком експерта від 02.12.2022 року, відповідно до якого на підставі проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 1992 року народження, на запитання, експерт прийшов до таких висновків. 1. "Під час події, які мали місце 17.10.2022 року у ОСОБА_6 були встановлені наступні тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана лівої поперекової області з ушкодженням лівої нирки, тонкої кишки, поперечно-ободової кишки, що супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею (біля 750мл. крові). Ці ушкодження утворились від дії предмету, що володіє колючим та ріжучим властивостями, можливо за умовами вказаними в постанові. 2. За ступенем тяжкості ці тілесні ушкодження кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як тяжке тілесне ушкодження. Том № 1 а.с. 169-170;

- висновком експерта № 12-14-100-Ч/22 від 07.12.2022 року, відповідно до якого в ході слідчого експерименту від 24.10.2022 року стосовно механізму нанесення тілесних ушкоджень, які виявлено у потерпілого ОСОБА_6 , покази ОСОБА_3 відповідають об`єктивним судово-медичним даним. Том № 1 а.с. 171;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.12.2022 року, відповідно до якого, за участю понятих, ОСОБА_6 повідомив про вчинений у відношенні нього злочин ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Том № 1 а.с. 173-173;

- висновком експерта № 12-14-99-Ч/22 від 07.12.2022 року, відповідно до якого нанесення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_6 , можливо ножем представленим на судово-медичну експертизу. Том № 1 а.с. 177.

Наведені вище докази, на думку суду є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

В зв`язку з зазначеним, дослідивши і проаналізувавши надані суду докази кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена наданими та дослідженими судом доказами.

Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Матеріали досудового розслідування у відношенні ОСОБА_3 були відкриті відповідно до ст. 290 КПК України, про що зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Отже, суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і доведеності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до роз`яснень п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Під час визначення покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 року, а саме на ніж металевий, кофту та штани чоловічі.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу його затримання, а саме з 26 жовтня 2022 року.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-ніж металевий з хромовою поверхнею зі слідами РБК, який зберігається в камері схову Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області знищити, знявши з нього арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 року;

-кофту чоловічу з синіми і білими смугами та плямами РБК на рукавах, та штани чоловічі спортивного крою, сірого кольору, зі слідами РБК, які зберігається в камері схову Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області - повернути ОСОБА_9 за належністю, знявши з них арешт, накладеного ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 року.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити дійсний у вигляді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .